- D'acord, nois, tinc els nous telèfons! - Se n'ha adonat algú?
Sóc un gegant negre voltant amb uns 20.000 dòlars en electrònica.
Saps m'han aturat com, cinc vegades.
- Algú de dalt ha vist els telèfons? - Collons no! Creus que estic boig?
Un cop que ho esbrinin, correran cap aquí abaix com un ramat de cretins.
- Harvard, ho saps fer millor. - Volia dir com una massa de cretins.
Ei, saps què? Estic sortint amb un d'ells, i és l'orgull dels cretins
L'orgull dels cretins.
No poden trobar-los fins que no estiguem preparats, d'acord? No vull filtracions.
Ei, nena, només estava... Són els nous telèfons?
Oh, Déu meu, són els nous telèfons! Ho vaig a dir a tot el ramat!
- Ho saben! - D'acord, nois, ràpid!
- Derrick, posa els telèfons a la caixa! - Entesos!
Tori, necessito que imprimeixis 100 formularis de requeriment.
Bé, així és el meu matí. I imprimint.
Ho puc sentir a l'aire...
Haurien de començar a caure a partir d'ara.
Està passant!
Aixòo és el que passa quan l'empresa diu
que no pots tenir un nou telèfon fins que el vell es trenca.
- Segur que n'hi ha prou, però. - Sí...
Ho sento, amor, et llenço per un nou model.
Sr. Wen! Què collons hi fa al meu balcó?
Estava, eh...
Tenia un dia dur i pensava en saltar.
Bé, collons, pot saltar. Deixi el telèfon.
- Necessita un cop de mà? - No.
- Ha escrit una nota? - No.
Oh, hi ha un camió. Seria genial. Aniria directe sobre ell, segur.
Sap què? Em sento millor. Una arenga genial senyor. "Vull viure!"
Òndia.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-
Bon dia, senyor. Puc parlar un moment amb vostè?
Sí. Per favor, segui.
Eh, volia preguntar-li quelcom, però no estic segur de com s'ho prendrà.
- Esperi. Està bé? - Sí, senyor.
- Què tal ara? - No tant.
Excel·lent. Pregunti'm el que vulgui.
Bé, m'estava preguntant si sabia a qui s'enduria amb vostè
a la important reunió amb en Tomkins d'aquesta tarda.
Oh, sí, he reunit el meu millor equip...
Jo.
D'acord, perquè ningú coneix millor que jo les finances d'en Tomkins.
Em sé els números del dret i del revés.
Del dret és més útil, però del revés fa més per una festa de trucs.
Se sent bastant bé amb vostè mateix?
Com un nen a la taula del noi gran.
Senyor, segueix parlant d'entrenar a una nova persona per obrir una nova oficina,
però em mai deixa anar a les reunions importants amb vostè.
Prou just. Veritat o fals...
Crec que estic preparat per pescar el seu primer client multimilionari.
- Veritat. - Fals!
Veritat o fals... M'encantaria haver d'ajudar-lo a estirar de la canya.
- Això és cert. - Fals!
Tomkins és una balena. I jo sóc Acab.
Vostè és plancton.
Benjamin Franklin va dir,
"Expliqui'm-ho i ho oblidaré, ensenyi'm, i potser ho recordaré".
"però impliqui'm i aprendré".
És una bona cita.
Bé. Pot venir amb mi.
Seré el Robin del seu Batman.
Sóc en Batman.
M'agrada.
Batman i plancton.
- Jesús. - Déu el beneeixi.
- Per què ha dit això? - Ha estornudat.
No, no. No, no. No he estornudat. No estic malalt.
La malatia és una debilitat de la voluntat.
Déu beneeixi... Amèrica.
- Ei, nena. - Srta. Miller.
Nena Miller.
Sr. Mansfield, li porto el seu nou telèfon.
- On és el seu assistent? - Oh, l'Eric? Ha trucat dient que està malalt.
Correcció... Ha trucat per dir que estava dèbil.
L'agafarà?
Srta. Miller, sóc el president executiu d'una de les més grans empreses
de gestió de finances del país.
No responc a les trucades. A més, està parpellejant.
No sé quin botó prémer.
Pensava en el verd, però vaig cometre aquell error abans.
Remington Trust. Oficina del Sr. Mansfield. Hola, Sr. Kersey.
No hi és ara, però tornarà d'aquí a una hor... Setmana.
Potser un mes? Tornarà d'aquí a un any.
Sí, d'aquí a un any. Gràcies.
I recordi, no pot lletrejar Remington Trust sense estar confiat.
Adéu.
- Ni tan sols és el nostre eslògan. - Sí, però m'agrada! És divertit!
Srta. Miller, li agradaria ser la meva assistent fins que torni l'Eric?
- És el dia dels nous telèfons. No puc. - Deixi'm refer la pregunta.
És la meva assistent fins que torni l'Eric!
T'agradarà treballar per en Batman.
D'acord amb les directrius de l'H.R,
la persona que està al càrrec mentres estic a dalt és l'encarregat del negoci.
No. No, no... El tinc. El tinc aquí mateix.
Sí.
"Encarregat del negoci".
D'acord, Harvard.
Estàs al capdavant mentres estic a dalt, d'acord?
- Només per favor, no et tornis boig. - Jenny!
Calla! Sóc l'encarregat del negoci. Vinga, crec que m'ho puc manegar.
Escolteu, gent!
La vida que heu conegut s'ha acabat!
D'acord? Deixa aquesta aigua de coco.
L'aigua de coco és pels més íntims.
Ara tenim molts telèfons nous per distribuir avui, d'acord?
Així que... per mantenir la diversió, farem un concurs.
- Sí. - D'acord.
El primer premi... em pregunto què serà.
Serà un pastisset. Aquí està.
Feu-li una ullada! El segon premi...
Un altre pastisset!
I el tercer premi... Estàs acomiadat!
Perquè només tenim...
Només tenim dos pastissets.
No ens pots acomiadar.
Ah, no?
No crec que sàpigues amb qui estàs tractant, d'acord?
Veus aqest rellotge? Aquest rellotge val més que aquells dos pastissets.
Com heu vingut a la feina?
Perquè jo he vingut en un autobús de 90.000 dòlars.
Nen, estàs sonat, home. Me'n vaig d'aquí.
Aneu. Bé. Podeu anar-vos-en! Com si us necessités de totes maneres!
Ah, collons. S'han endut els pastissets.
Ei, nena. Què fas?
Estic fent una presentació per la reunió més important de la meva vida.
Em driàs que en penses?
- Sí, m'encantaria. - Bé, t'ho puc ensenyar primer?
D'acord. D'acord.
I... d'acord, deixa'm tornar de nou al començament.
D'acord, i...
Obrim amb el logo de la companyia Remington Trust. I després...
- Oh! Puc dir quelcom? - Sí. Endavant.
Podries usar el meu eslògan, "No pots lletrejat Remington Trust sense creure"
Crec... eh, sí, deixa'm... Deixa'm posar-hi una xinxeta.
Volia ensenyar-te la presentació per...
I... allà anem. llavors la primera diapositiva és bàsicament
un breu resum del sector del client,
- que bàsicament... - Oh! Puc dir quelcom?
- Què... - Treu petroli, oi?
I, què, què et sembla, enlloc de posar aquestes ratlles o el que sigui,
posar, eh, pous de petroli rajant diners?
Eh...
D'acord, perquè no és el que faré.
Puc només, eh, ensenyar-te la presentació?
- Sí. - D'acord.
Ho sento, amor. És realment bo fins ara.
Ah, gràcies. I... oh, aquesta és la millor part.
Bàsicament comparo la nostra feina per al nostre client,
i dic noms, que són prou collonuts.
- Puc dir quelcom? - Què?
És molt sec. Crec que hauries de fer-ho divertit.
El que fem... no se suposa que sigui divertit, se suposa que és bo.
Sí, però podria ser diverit i bo. Com... oh...
Vam fer aquell video pels nous empleats, anomenat "Benvingut a Remington Trust",
i amb en Harvard portant la gorra de capità!
És ridícul.
Espera. I... I...
Vols que posi un video d'en Harvard amb gorra de capità a la meva presentació?
No, voldria saltar-me la presentació.
No em saltaré la presentació. Tot va sobre la presentació.
- D'acord, només intento ajudar. - Bé, no necessito que m'ajudis llavors.
Llavors per què em demanes que et digui què en penso?
Perquè només volia que diguessis que era genial.
Llavors es genial!
Torno a la meva oficina... Que ara està allà mateix.
Sr. Mansfield?
Només volia recordar-li que té la reunió amb Tomkins a les 4:00
i necessito la seva signatura en unes quantes coses,
incloent la targeta de felicitació d'aniversari per en Mark Zuckerberg.
N'he trobat una que només diu "M'agrada".
Senyor, si està malalt, hauria de cancel·lar la reunió.
No cancel·laré la reunió perquè no estic malalt.
La malaltia és rendir-se.
El meu cos m'ha traït i ha deixat que hi entri un virus?
Potser, però no és el meu problema.
Si el meu cos vol lluitar amb mi,
li fotré una patada al cul, però no em...
repeteixo, no em... rendiré.
N'està segur?
Perquè sembla que l'única cosa que el sosté ara mateix és aquesta taula.
Incorrecte. Hauria de marxar.
Senyor, ha de descansar.
Què està... què està fent, Srta. Miller?
Això no acabaré bé.
Si deixa el comandament,
mai més parlarem d'això.
Em rendeixo.
Ei. Sobre allò d'abans, sento haver estat una mica imbècil.
Sí, ho has estat. Sense el "una mica".
Ho sé, ho sé, ho sé, ho sé.
Només estic tens perquè aquesta reunió és molt important per mi.
Bé, pots tranquilitzar-te, perquè en Mansfield m'ha dit que la cancel·li.
- L'oficina del Sr. Tomkins, per favor? - Què!? No!
- Ah! Collons! Què fas? - Penjo!
No, ets... Acabes de transferir la trucada.
Sap algú de vosaltres com van aquests telèfons?
Mira, no... no pots cancel·lar aquesta reunió.
Saps què? Ho faré sense ell.
- Estàs sonat? - Sí. Sonat com el plancton.
Mira, en Mansfield no para de parlar sobre algú per obrir una nova oficina.
Si puc pescar aquest client jo sol, seré aquest paio.
Amor, m'acabes de dir que mai has fet una reunió com aquesta abans.
Bé, estic preparat.
He... he escrit una presentació. Podria fer la presentació.
- La presentació és genial. - Eh, amor, la presentació està bé.
És genial! Mira, no saps res de la meva feina.
Ho faré. Quan en Mansfield vegi que no he de ser un segon violí,
i que podria ser tota l'orquestra,
demanarà un bis, potser fins i tot per un solo d'oboè.
I sí, sé que m'he quedat clavat en una metàfora musical, i faré aquesta reunió.
Oh, Déu meu! Ets tan tossut com ell.
Gràcies.
No era un compliment.
Nen, m'has de donar un nou telèfon. L'antic se m'ha mort.
D'acord. D'acord, frenem. Estem en ple procés, oi?
Ara he d'emparellar el nou número de sèrie amb les vostres identificacions.
Després ompliré el formulari de comanda 43A,
i després entraré el codi d'activació corresponent,
del servidor.
Ara... Qui d'aquí sap com fer cap de les coses que acabo de dir?
Només dóna'ns els maleïts telèfons!
Sí, home. Necessito molt aquest telèfon.
Té més pixels dels que l'ull humà pot veure.
Caram! D'acord... d'acord, enrera, enrera!
- Usaré això, home. - Vinga, home.
Pensa en el que estàs fent.
- Digues a la teva gent que es retiri - No puc donar-los aquesta ordre.
- Digues a la teva gent que es retiri! - No puc donar-los aquesta ordre!
Anem a agafar-los!
No, no, no, no, no! No!
Ara ningú té cap telèfon!
Sí! Així és!
No porteu un ganivet a un tiroteig.
I tu "No tanquis la porta des de dins".
Ma mare tenia raó.
Moriré sol en una gàbia.
Sr. Tomkins, sobre la pròxima hora,
Usaré el meu exhaustiu estudi de mercat per ensenyar-li
per què hauria d'invertir els seus diners amb Remingtn Trust.
- D'acord, primera diapositiva... - Puc dir una cosa?
Segur. Endavant.
Això serà un grapat de gràfics i projeccions?
Perquè ja he fet aquest estudi de mercat.
D'acord, genial. Sí. Me'n saltaré unes quantes.
Eh, salt... salt... Salt.. salt.
D'acord, genial. Aquí està.
No necessito veure com està la seva companyia en comparació a les altres.
Eh... eh, final.
On és en Mansfield?
Senyor, està indisposat, però pot estar segur que té plena cofiança en mi.
Igual que vostè, perquè som una gran companyia.
Hi ha moltes grans companyies.
Però jo valc mil milions de dòlars.
I això em fa la noia més atractiva del ball.
Confiï en mi, fill...
No tindré cap problema per follar.
Bé, aquí a Remington Trust
volem ser el paio que la porti al seientt del darrera de la limusina,
i no acabaré aquesta frase.
Vull fer els meus negocis bancaris amb gent que no...
Se senti com banquers.
Quan vaig conèixer en Masnfield va donar un cop de puny a la cara d'un tauró.
- Van anar a pescar taurons? - No, estàvem a l'aquari.
Això sona com bastant divertit.
Això és el que estic buscant, aquí mateix.
Dimonis, qualsevol em pot ensenyar números. Ensenya'm diversió.
Vaig a buscar-la.
Caram! 40,5? Aquesta és la temperatura més alta que he vist mai.
Gràcies.
No és un compliment!
Senyor, hem de portar-lo al metge.
Per què? Perquè un setciències imbècil en bata em digui que estic malalt?
A mi no!
Ei, Sr. Mansfield, com està?
- Oh, genial, Sr. Moyer... - Ha ha! Empassi. Rmpassi.
Oh, raïm! Repugnant!
Eh, Jenny, puc demanar-te que vinguis un segon?
Sí, segur.
- Com va la reunió? - Genial. Bé. No va malament.
Malament. Pèssima.
- Necessito la teva ajuda. - Que puc fer per tu?
Bé, necessitem diversió, i tu ets la persona més divertida que conec.
Oh, amor. No li ha agradat la presentació?
No.
Vinga. Vinga.
Vine amb el papa! Vinga!
Vinga! Collons! Ah!
- Què fas? - Morir-me de gana...?
D'acord, què et sembla si et dono els pastissets, et deixo sortir de la gàbia,
i em dónes un telèfon nou?
I què hi ha per mi?
Un pastisset i sortir de la gàbia.
- D'acord, sí, tracte fet. Bé. - D'acord...?
Sí, sí. Bé, bé, bé. Bé, bé, bé, bé. Vinga!
- Vinga! Vinga! - D'acord.
- Vinga! - D'acord.
Ah!
Han estat com 15 minuts, home.
15 que en semblen 20 quan estàs en el forat.
D'acord, estàs fora de la gàbia. Dóna'm el telèfon.
D'acord, mira, he mentit. No sé ni com fer això dels telèfons.
Només... pensava que podria fer aquesta feina jo sol, i òbviament és impossible!
D'acord, t'ajudaré, d'acord? Canvio de telèfon cada sis mesos.
Si vols, puc, com, agafar-te la mà amb això, d'acord?
Ei, mira, Harvard, home, ho sentim molt...
T'ho he dit.
Nois teníeu raó.
Us necessitava a tots. Ni tan sols...
ni tan sols sé com registrar els telèfons.
D'acord, per ser honest,
no sé com fer-ho tampoc, home.
És fàcil. Agafa-li la mà.
- Gràcies, home. - Oh... vinga.
Només vull un telèfon nou.
S'ho passarà
molt bé a bord de l'S.S. "Remington".
Caram!
A llarg termini!
Volem assegurar-nos que tots els membres de la tripulació se sentin bé.
Hola! Ets en Bill de màrqueting? Sóc la Sally de comptabilitat.
- Sóc nova. - Encantat de conèixer-te, Sally.
Bons pits!
Ara, on s'ha equivocat en Bill?
Cert. Hauria d'haver-se aturat abans de dir, "bons pits".
Però a vegades l'assetjament pot ser fins i tot més subtil.
Fem un cop d'ull.
Caram!
Has de millorar molt.
I com a cap teva, t'hauria de dir,
que si vols prosperar en aquesta companyia,
posa't pantalons ajustats!
Oh!
Inapropiat.
De veritat que els ensenyeu això als nous empleats?
- Sí. Sí. - Nivell bàsic. Només al nivell bàsic.
- És fabulós. - Eh, sí, a cada niv...
- Tots els nivell el veuen. - Jo.. jo.
M'encanta. Us ho dic,
Estic tan cansat de conèixer companyies
que només estan plenes d'mbècils en vestits ajustats
que és, eh, és refrescant conèixer a algú
que no es prenen a ells mateixos tan seriosament.
Oh, sí, bé, som totalment babaus.
- Em prenc els meus diners seriosament. - Sí. No tan seriosament com nosaltres.
Si vol, podria ensenyar-li la meva presentació ara.
Oh, Déu, no.
O podem fer aquesta presentació com un joc de beure.
Cada vegada que ens ensenya un gràfic avorrit, bevem?
Germana, no em poc permetre pagar aquesta borratxera.
He de ser capaç d'envolar-me amb el meu helicòpter d'aquí.
- Oh. - Molt bé, eh...
Us diré què faré.
Li faré una ullada a aquests números,
i si són tan bons com dieu que són...
Podríeu portar-me a casa després del ball.
Oh...
Sí, ens... ens encantaria.
I recordi, no pot lletrejar Remington Trust sense confiar-hi.
Aquest hauria de ser el seu eslògan.
Sr. Moyer. Quin dia, quin dia.
Senyor! No esperava que vingués. Vaig sentir que tenia grip de 72 hores.
Ja també de fet, però l'he destrossat en 18.
- Una aposta personal. - No estic sorprès, senyor.
- Veritat o fals? - Eh?
El Sr. Tomkins va estar molt impressionat amb vostè.
- Veritat. - Veritat!
Veritat o fals... Ha aconseguit...
El compte més gran que aquesta empresa ha tingut aquest trimestre.
- Veritat! - Veritat!
Veritat o fals... No podria estar més feliç.
Cert.
Fals.
- No sóc bo en aquest joc. - Vingui. Segui amb mi.
Li diré el què... des del dia que vaig iniciar aquesta empresa,
he mirat endavant per veure qui em succeiria.
Ara aquest dia s'està apropant.
Bé, és més complicat del que em pensava.
Oh, vinga, senyor. Té molt de temps.
Oh, no sigui condescendent amb mi, Sr. Moyer.
Encara que continui estant en forma i menjant bé,
només em queden 60 o 70 anys bons.
Ah, ho deia seriosament.
Per suposat, ho era... estava feliç que hagués tancat el tracte.
Collons, l'he entrenat a fer-ho.
Però que fos capaç de fer-ho sense mi...
Això... això m'ha emprenyat.
Bé, si l'ha de fer sentir una mica millor, no ho vaig fer sol.
Vaig necessitar que la Jenny em salvés el cul.
Bé, això fa que em senti una mica millor.
Que consti que, eh, va prendre una iniciativa bastant atrevida, allà,
anant per l'esquena. Em va recordar a mi mateix.
Oh. Gràcies, senyor. De totes maneres, estic content que funcionés.
- No tan ràpid. - Sí?
Com he dit, va anar d'amagat meu, i per això, hi ha conseqüències.
Oficina del Sr. Mansfield.
Oficina del Sr... Sr...
Oficina del Sr. Mansfield. Ofi...
Sap algú com funcionen aquests putos telèfons?
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-