En episodis anteriors de Bron-Broen...
- Treballant tan tard? - Et trobaré.
Aquest és en Jens. Era el meu company de feina. Es va suïcidar.
La seva esposa i el seu fill van morir en un accident de cotxe.
No es van prendre empremtes digitals ni mostres d'ADN.
La Saga pensa que encara és viu.
La seva dona i fill van ser assassinats. Creu que va haver errors a la investigació.
Llavors, tot allò que deia d'obrir els ulls a la gent,no volia dir res, oi?
De vegades li dius a la gent el que vol sentir. Encara que no sigui veritat.
- Llavors, la gent vol que els menteixin? - Sí, de vegades volen que els menteixis.
- Sebastian Sandstrod. - Tens fills?
Tenia un. Un fill. Però ja m'he recuperat.
El seu nom era Mikaela.
La Mikaela volia el divorci. Ella va conèixer un altre noi.
L'altre home era jo.
Ell sap que eres tu.
Ajuda.
No voldria mentir en Hans. No li he dit res sobre tu i la Mikaela.
- Quan va ser això? - Abans d'ahir. A la sala del xat.
Nosaltres no hem xatejat.
La Frida del xat no era la Frida de debò.
- Saga, anem a casa. - És en Jens.
Ells no va darrere de la Mette i els nens, va darrere teu.
Grup de traductores i traductors al català de Subtitulos.es
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-
- Espera't aquí. - Què passa?
- On són els guàrdies? - Potser són a dins.
- No hauria de ser així. - Crida'ls. Vés cap a dins.
Martin. Vine.
L'ambulància és de camí.
No parlis.
Té l'August.
- Y. E. .. - Y, E.
- Cinc, set. - Cinc, set.
Sí. Y, E, cinc, set.
- Blau fosc. - Blau fosc.
Y, E. cinc, set. Blau fosc.
A totes les unitats, trobeu un cotxe blau fosc. Amb matricula YE 57.
Torno a dir: YE 57.
- Què ha passat? - Ell...ell té l'August.
On anem?
- Què fas? - El meu fill ara tindria 17 anys.
Es deia Rasmus.
- Quants anys tens? - Prop de vint.
Podríeu haver estat amics.
Com el teu pare i jo.
Tot va anar diferent.
Què faràs?
Amb tu?
Què ha fet en Martin?
El dius pel seu nom.
No pas "papa"?
És important això?
No has sentit mai què les coses no anaven com et pensaves?
Què la gent què t'havia d'ajudar, quan els necessites, no hi són?
Quan les autoritats i organismes què t'han de protegir, no fan res?
Aquells amics...
persones que els tenies per amics, et traeixen?
És una experiència traumatitzant.
Una revelació absoluta.
Què t'ha fet, ell?
És bon pare?
En vol ser...
El pare ideal?
Sap que no és perfecte...
però és tan bo com pot.
- Aquesta és una bona observació. - Què va fer el meu pare?
Ja hi arribem.
Em pots deixar anar?
No entenc.
Es veu prou bé. La bala no ha tocat cap òrgan vital.
I el seu nivell de sang s'està normalitzant.
Has tingut sort. Pots prémer els meus dits?
Una mica més fort?
Els danys musculars i neurològics els veurem més endavant.
No puc.
- Què estàs dient? - Haig d'anar a treballar.
- Has perdut molta sang. - Has dit que els nivells són normals.
Gairebé, però no del tot encara. El teu cos ha patit un gran cop.
Em sento bé.
Dóna gràcies a l'adrenalina i els analgèsics. T'has de quedar.
Hem avisat a l'Interpol. La seva foto és als diaris. Ho capgirarem tot.
Martin , em sents?
Sí. Que em podeu dir tu i el teu equip? Heu trobat res al soterrani?
No. Ara tot és en mans de Malmoe, treballen tan ràpid com poden.
- I la matrícula? - Hi anem darrere. Perdona'm.
- Haig de fer una cosa. - Què?
- No sé pas. M'estic tornant boig. - Ara el teu seny no és objectiu.
Tu m'hi vas posar. Sortiré i agafaré aquest fill de puta.
Era la Saga.
- Com es troba? - Prou bé. Vol que hi vagi.
- Com et trobes? - Bé.
Tinc els nervis i músculs del braç malament,però el òrgans vitals intactes.
- i tu, com estàs? - Bé.
T'he portat roba de la Mette.
Bonica. Em pots ajudar amb les mitges?
De debò t'ha dit el metge què te'n pots anar?
- No t'han dit que et quedessis? - No. Com va allò de la matrícula?
- Hi són treballant. Més val que et quedis. - Té l'August.
- Saps on poden ser? - No. Però encara és viu.
- Com ho saps? - Vol que en Martin pateixi tant com ell.
Aquesta és raó per la què encara no ha matat l'August.
- Per què vol el patiment d'en Martin? - Puja'm la cremallera.
- Penses que matarà l'August? - Al Final. Has portat el cotxe?
Per què et fa això, Martin?
Éreu amics. Per què ens ho fa?
Perquè jo me'n vaig anar al llit amb la Mikaela.
Amb la seva dona?
Vas fer l'amor amb la seva dona?
Ella el volia deixar.
Es van barallar.
Ella se'n va anar de casa. Per això era al Pont,
- quan va passar l'accident. - I després? Si gairebé vivíeu junts.
Aleshores no en sabia res. Ell es va assabentar molt més tard.
Em sap molt de greu Mette.
Per tot el que t'he fet passar. Ho sento molt.
Ara, només hem de pensar amb l'August.
- Et trobes bé? - M'han fet una transfusió i prenc analgèsics.
Sento una mica de dolor, però d'altra banda em sento bé.
- Podria haver acabat molt pitjor. - Anem?
- Estàs sagnant. - Ja ho sé.
- Tot ha sortit malament i tot és culpa meva. - Sí, això sembles pensar.
- Em sembla que em deixarà. - La Mette?
L'hauries d'haver vist quan li vaig parlar sobre la Mikaela i jo.
- No li havies dit encara? - No.
Ella veu parts de mi que jo no coneixia.
- Per què li vas dir? - Vaig haver de fer-ho.
Va tancar-la amb els nens en una casa amb una granada. Havia de saber per què.
He estat pensant.
Crec que en Jens va decidir fer tot això
quan va llegir el que hi havia al quadern de la Mikaela.
- No ho sé. - Malgrat tot, també l'havia abandonat.
Pots mirar-t'ho? Encara manca una connexió entre això i això.
- Ei, com estàs? - Bé. Com estàs?
Molt bé. Però hi ha massa...
- Què heu trobat fins ara? - Els vincles no són clars.
Tot està relacionat amb el Pont, el cos tallat per la meitat i les dones.
Aquests són els sense-sostre. Les targetes i el verí...
els esquizofrènics. Aquesta és la banda de Nørrebro...
l'empresa de l'autobús escolar i les del treball infantil.
I aquí tenim les coses que no hem pogut relacionar amb els cinc problemes.
És per tot el mapa...
així com pàgines impreses, horaris, imatges, fórmules, dibuixos ...
No hem pogut esbrinar de quina forma estan connectades amb el cas.
Ell va preparar el segrest de l'August. Hem de trobar-hi alguna cosa.
Hi ha 103 cotxes de color blau fosc i que comencen per YE 57
83 són de Jutland i Fynen.
Cap d'ells ha estat robat. Després tenim 21 a Zealand i 15 a Copenhaguen.
- Tampoc n'hi ha cap de robat? - Començarem per Copenhaguen.
Un moment. Hem de mirar una cosa. Anne, vas comprovar els tiquets d'aparcament?
Té. Aquest és el del dia abans de l'assassinat en el Pont.
Mira'l.
Aquí. Margrethe Helstad. Bakkegårds Allée, Copenhagen.
Jo sé on és.
Sí. Va ser-hi unes setmanes enrere.
- Per veure a la Margrethe Helstad? - Sí. Ve uns quants cops l'any.
Per què?
Ve a veure-la. Em sembla que és el seu cosí.
Sé que és tard. Però hem de parlar amb ella.
per descomptat. No dorm gaire.
Bona nit Margrethe, han vingut a veure't.
Saga Norén, policia de Malmoe.
Són de la policia. Volen fer-te unes preguntes.
Coneixes aquest home?
Ve a veurem de tant en tant.
Ho sabem. Però, per què ve?
És el meu pare.
- No, no l'és. - Tu qui ets?
Aquesta és una residència per a gent amb demència senil.
Hi ha algú què sàpiga res més d'ella?
- Ho sento. Però no n'hi ha ningú. - Gràcies.
Penso que en Jens es venjarà d'una forma especial. Com va morir el seu fill?
Després de la topada, va sortir per la finestra i es va ofegar al mar.
- Amb la Saga. Sabem quin cotxe és. - Localitzeu-lo.
Hem de trobar-lo.
D'acord, Saga. Ens hem d'anar.
Anirem directament al llarg del camí.
Han trobat el cotxe. Al costat del cementiri de Bispebjerg.
- Allà van enterrar a la Mikaela. - I el seu fill també?
- No. Mai el van trobar. - Però el declararen mort, oi?
- Heu trobat res? - No.
- Heu mirat dins del maleter? - Encara no.
Martin, Saga, veniu.
Lillian, sí.
- Què és això? - Una tomba acabada de fer.
No hi ha ningú.
- Algú va provar d'entrar a la casa d'en Sandstrod. - Qui?
No ho sabem,però el van detenir.
Torno a ser aquí.
Martin, no te cap sentit anar a veure aquesta persona.
Sap que sabem el seu nou nom i anirem darrere del seu rastre.
- Podríem preguntar-li a aquesta persona. - No ens podrà ajudar.
Ens fa ballar com una baldufa, així pot treballar tranquil.
Què farem?
Saga Norén, policia de Malmoe. Aquesta és la seva mare, Margrethe.
- Torna-ho a dir. - La Margrethe és la seva mare.
- La mare de qui? - D'en Jens. O d'en Sebastian.
Els seus pares van morir.
Els adoptius. El 1991 va trobar els biològics, mitjançant l'agència d'adopció.
- On vivien el seus pares biològics? - Al carrer Engmosevej, número 22 .
- Qui és el propietari ara? - Espera.
Ells encara hi són. Però crec que ningú hi viu.
Què fas?
Suposem que no trobem res.
- Llavors continuarem buscant. Vinga. - Però, a on?
No he parlat amb ell en anys, i llavors ell va venir a mi.
Saps que el vaig abandonar quan era petit? Volíem fer alguna cosa junts.
Només ell i jo. Mai vaig pensar que resultaria així.
- En Jens va pensar en això. - Ho sé.
I ara sóc a punt de perdre'l.
Ara no pots dir que no el trobarem.
Què he de fer si ell no hi és?
- On ets? - Estem comprovant una informació.
- Estàs sol? - No, la Saga és amb mi.
Vull que sigui jutjat. El vull mort.
- Has comprovat l'home de la casa? - M'has sentit? Ets un policia.
Si no pots manejar això, t'has de retirar.
Puc manejar-ho.
Si penses que has trobat res, llavors truca i espera reforços, d'acord?
En Jens li va donar a l'home 500 corones daneses per anar a casa seva.
- Et trucaré quan sàpiga alguna cosa. - Fes-ho.
Sembla buida.
- Agafa aquesta. - No puc.
No diré res.
- I si he de disparar? - Llavors inventarem alguna cosa.
Fes-ho per mi.
Policia. Hi ha algú a casa?
La Monique Brammer.
Sóc jo.
En Jens, merda...
Això va ser fa molt de temps. Està bé que anessis, ho entenc.
Has d'alliberar l'August, em sent? M'has de castigar a mi.
- Encara he de fer això? - M'agradaria parlar amb l'August.
- No pots. - Per què no?
- No és aquí. - Què li has fet?
És viu.
Crec que ens hem de trobar.
- Per què? - Perquè tens raó.
Estic enfadat amb tu.
Només vaig segrestar l'August per tal que tu parlessis amb mi. A soles.
- On? - On ets ara?
Engmosevej 22.
Hola, encara ets allí?¿
Estic impressionat. La Monique Brammer és al congelador del garatge.
- L'hem trobat, sí. - No estàs sol?
- La Saga és amb mi. - Ah sí? Com està?
- On ens trobarem? - Et truco en un minut aproximadament.
Entra al cotxe, t'aniré donant les adreces.
I sobretot pel bé de...
per evitar malentesos: has de venir sol.
Un minut.
No vols anar?
No hi ha cap raó per creure que deixarà anar l'August.
El seu fill és mort. Vol castigar-te. Vol matar l'August, facis el que facis.
He de creure que tinc una oportunitat.
Truca i digues a la Lillian que hem trobat la Monique.
I no diguis res sobre la meva conversa amb en Jens. És important.
Has de prometre que no dirà res sobre la meva conversa amb en Jens.
Algú em va trucar i després vaig marxar. Tu no saps qui em va trucar.
- Ho sé. - És important.
Promet-me que no diràs res, d'acord?
Ha matat a tots els que el van decebre.
Ja me'n vaig.
Sóc de camí al cotxe.
Saga Norén, Malmö CID. Vull parlar amb la Lillian.
- On ets? - A Jagtvej en la direcció de Nørrebro.
Agafa la rotonda cap a Skt. Kjeld. No tallis la comunicació, vull seguir escoltant-te.
Has pensat en mi...
des del meu suïcidi?
- No he pensat en tu, no. - Jo penso en tu.
Què va passar pel teu cap quan te'n vas anar al llit amb la meva dona?
- Quina era la teva intenció? - No tenia cap intenció de fer-ho.
Pensaves que et felicitaria?
La meva dona i el meu millor amic.
Pensaves que estaria feliç per tu?
- No, no ho vaig pensar. - Va ser fàcil?
Ficar-te el llit amb ella?
- Va tot bé entre tu i la Mette? - Per què m'ho preguntes?
Ella era molt oberta...
i sensible, en els últims dies.
Si les coses anaven bé entre vosaltres, probablement no hauria anat al llit amb mi.
- Sóc a la rotonda. - Agafa Bryggervang.
- Pots veure'm. - Potser.
Aparca el cotxe al lateral.
Creuant el carrer hi ha un Toyota. La clau és al pneumàtic davanter esquerre.
Deixa el teu mòbil, hi ha un de nou al Toyota.
- Així que no saps on és en Martin? - No.
Què passa amb el material del soterrani?
És la Lillian. Saga Norén, aquí.
- Puc parlar amb en Martín? Ell no contesta. - No és aquí.
- On és? - No ho sé. Se'n va anar.
- On va anar? - No tinc ni idea.
Va rebre una trucada telefònica i, després se'n va anar. No sé on és.
Si alguna cosa li passa, és culpa teva.
- Tu no pots mentir molt bé. - Però sempre puc millorar, oi?
Sí.
Com estàs?
- On és en Martin? - Ell no és aquí. Com estàs?
Encara hi ha moltes coses que no podem relacionar amb els seus "problemes".
Llavors necessitem més context.
Ell té l'August. El fill d'en Jens ha mort.
- Pensa en veu alta. Digues el que et ve a la ment. - El seu fill es va ofegar.
- O ja era mort. - Va caure a l'aigua.
- Res d'això està relacionat amb l'aigua. - Ell mai va ser trobat.
- Això ens ajuda? - Però, com?
El primer esdeveniment va ser l'accident al pont el 13 d'abril.
Hi ha quelcom relacionat al 13 d'abril?
Ho he revisat però no he trobat res. Data equivocada, el mes equivocat.
Saga, estàs sagnant. Amb Johan.
El judici. D'en Henning.
No tenia cap influència, així que va haver de planejar al voltant d'això.
La trobada amb l'August al parc. Estava programada per a una hora específica.
Hi ha quelcom relacionat amb el dia d'avui? Amb avui? Amb res recent?
No, res.
- Què estem passant per alt? - Potser, no sigui res relacionat amb l'August.
És aquí. Ho ha de ser. Continua la recerca.
Jo sé on és. Sé on és l'August. Vinga.
- Has estat dins? - Sí.
No has comprovat bé.
Una vegada més.
- Parla'm sobre la teva companya, la Saga Norén. - No.
- Per què no? - Perquè no vull fer-ho.
Estic cansat d'això. No vull saber res més d'això. Ho entens? Tu estàs malalt.
Estàs molt malalt.
- On ets ara? - Què vols?
Vés a l'estació Central i entra.
- No hem pogut trobar res. - Hem buscat per tot arreu.
Llavors tornarem a mirar de nou. Ell ha de ser aquí.
No és aquí. T'equivoques. Realment no saps on és en Martin?
Es va reunir amb en Jens?
- La Saga, es va reunir amb en Jens? - Això crec.
- I ara què? - Vés a la plataforma dos.
Allà hi ha el tren Oresund, agafa'l.
I ara què? He d'anar a Suècia? Tens l'August a Suècia?
La Mikaela es dirigia a Suècia.
En el pont. El vas llençar des del pont, bastard malalt?
- Em sents? - Sí.
Seu.
Ben fet, Martin.
Relaxa't i gaudeix del passeig.
L'he trobat. Hi ha una falsa paret.
Vam anar a la inauguració del pont.
La Mikaela...
En Rasmus i jo.
Eres allà?
Podem quedar-nos en silenci, si vols.
Per què? Necessito saber per què. Perquè va ser que em va triar a mi?
- Tot va passar per això, perquè ella em va triar? - En certa manera, potser.
Has matat a tota aquesta gent, perquè la teva dona et va deixar?
Perquè la meva dona em va deixar, vaig perdre el meu fill, la feina i els amics.
Què més necessites?
Hi ha altres persones amb experiència de pèrdua, i no van matant.
Vaig pensar en el suïcidi. Em vaig posar una arma a la boca.
Però no va ser culpa meva.
Res de tot això va ser la meva culpa. Així que vaig decidir tornar el cop.
L'August és mort?
Tens una oportunitat de salvar-lo.
És molt més del que jo vaig rebre. Queda't assegut.
Bé. Allí també.
Maleïda sigui.
No sona l'alarma. Tothom es queda assegut.
Sortirem d'aquí. Ella també ve.
- Ella no ve. - Agafa-la.
Sóc en Martin Rohde de la policia danesa.
Els demano que es quedin asseguts i tu véns amb nosaltres.
Tots estiguin asseguts i tranquils.
Emmanilla-la.
Ella no va enlloc.
Fes-ho.
Què és això?
- Saga Norén, aquí. - Està transmetent una vegada més.
- Qui? - Ell, des del pont.
En sanningnu.se. En Martin també és allí.
Deu saber que hem trobat l'August.
Ho ha de saber. Truca en Martin.
Treu la teva pistola.
- On és l'August? - Pagaràs un cost molt alt per salvar el teu fill.
La teva arma. No tens molt de temps.
Vull que li disparis.
No ho faré.
Lillian. En Martin és al Pont.
Sí. Ens dirigim a Peberholm.
El pont està tancat. Determinarem que podem fer. On ets?
El rellotge corre. Les possibilitats que l'August sobrevisqui, disminueixen.
- No li dispararé. - No has de matar-la.
Seràs acomiadat. Potser estaràs uns mesos a la presó.
Imposició d'una lesió. Abús.
Potser, et portaran a judici. Això et costarà una mica.
Però has de fer-ho, per salvar l'August.
T'ho prometo, et diré on és.
Podràs saber el que vull i el que he fet...
però sempre he mantingut la meva paraula.
Et vaig dir on eren la Mette i els nens.
Encara el pots salvar.
No val la pena?
Si us plau. No disparis, si us plau.
No ho facis, si us plau.
- Malauradament, he de fer-ho. - Si us plau. No disparis.
- En Martin ha disparat l'ostatge. - Hem d'anar allà.
Tres persones són a la plataforma de treball, el tren no és buit...
Ningú pot anar-hi. Em sap greu.
- He d'anar-hi. - El pont està tancat.
Dóna l'ordre, en cas contrari perdràs en Martín.
Has trobat l'August?
- Està commocionada. - Ja ho veig.
Has fet exactament el que et vaig demanar. Totes les vegades.
Mereixes saber...
que vaig mentir.
On és? On és l'August?
Se n'ha anat.
- Què fa? - Ha deixat anar el detonador.
Mai sabràs si ell va patir...
si tenia por, si plorava, o si va tenir una mort llarga i dolorosa.
Mai tindràs un cos a enterrar, una tomba per visitar...
- Calla. - Sempre viuràs en la incertesa.
Calla. Calla.
Un grup, a punt per recollir-los.
Martin, no ho facis.
- Hem trobat l'August. - Això no és veritat.
L'hem trobat al garatge, a Engmosevej. Darrere de la paret.
No, no és mort. Ella menteix.
Recordes quan ell va cridar? Quan va escoltar que érem allà?
Ell va fer un silenci i després ens va dir que la Monique Brammer era allí.
- Així que, no buscaríem més. - Ell no és allí. Està mentint.
Va morir en un altre lloc. Lenta i dolorosament.
Està desarmat. Això està sent transmès. Tothom està veient això.
Fes el que fes, no el pots disparar.
Si ella el va trobar, per què no és aquí?
Jo estava en un compromís i ell havia d'anar a l'hospital.
Truca'l. En Martin vol parlar amb ell.
- Tens el seu mòbil. - Ell és amb gent a la que pots trucar.
Ell no hi és allí. No pots parlar amb ell.
De debò creus que t'està dient la veritat?
- El vaig trobar. - Estàs mentint?
- Estàs dient el que vull sentir? - L'hem trobat.
Potser el van trobar, però encara és viu?
Sí.
És viu?
L'August encara és viu?
Pots dir-me que l'August encara és viu?
Realment l'August encara és viu? Pots dir honestament que l'August encara és viu?
Puc entrar?
Esperaré fora.
Com estàs?
Mai t'hauria d'haver donat aquesta arma.
Parles seriosament?
Mereixia morir.
Ell hauria guanyat.
Hauries estat acomiadat de la policia i hauries anat a la presó.
Probablement volia fer-ho.
- No sé què dir. - No has de dir res. Està bé.
Sento haver arribat tard.
Vas fer tot el possible.
No va ser suficient. Vaig deixar que et passés això.
Quan és el funeral?
Encara no s'ha organitzat.
- Truca'm quan ho sàpigues. - Ho faré.
- Ha estat bé treballar amb tu. - A mi també m'ha agradat.
- Anton aquí. - Saga Norén, Malmö CID.
- Hola, Saga. Com estàs? - Estic bé.
El sopar que tu volies tractar amb mi. Què et sembla, ara?
- Ara? - Sí, ara. Tinc temps.
On ens trobem?
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-
www.foroseries.com/catala/