En episodis anteriors de Bron/Broen...
- Daniel Ferbé! - Quina llàstima la primera pàgina!
Miro que la gent se n'adoni dels problemes.
Segons Daniel Ferbé, en TV va dir que és cosa seva.
"A causa de les retallades pressupostàries en psiquiatria..."
Cal que parli. Ha fet un crim per ell.
Mira'm quan et parlo! No el protegeixis més.
Aquí. Ella es gira quan veu un policia. És la seva companya de pis?
Vull parlar-te de l'Anja. Estava amb tu.
Has matat obeint l'home que va fer això.
I això.
Farà el mateix amb l'Anja si no el trobem abans. T'agradaria?
És ell. Ens cal trobar l'Anja.
Acabem de veure l'Anja Björk a la cantonada de Adelgata amb Östergata.
Stefan? Sé que és casa teva. Obre la porta.
- Què t'ha dit en Lingberg? - No res.
- Però hi ha una cosa estranya en ell. - El vigilarem.
- I després m'acomiadaran. - Faré el que sigui per què no passi.
Els quatre policies han estat absolts. La sentència crida a la resistència.
L'any passat quatre immigrants van ser condemnats per assalt...
fins i tot quan no estava gens clar qui era el culpable.
Hem de fer alguna cosa.
On vas? Queda't a casa.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-
Henning?
Què hi ets?
Bon dia.
I bona nit. Me'n vaig a dormir.
- Acabes d'arribar i ja te'n vas? - Tu sí que ho pots dir.
Me'n vaig.
- Podràs ajudar a casa, avui? - Què?
Amb tot el que s'ha de fer quan la Mette arriba amb els nens.
- Mai m'ho ha demanat. - No cal.
D'acord.
- Veuràs a la Saga, avui? - Sí.
- T'agrada treballar amb ella? - Sí, està bé.
És una detectiu increïblement bona...
És divertida?
Sí, m'agrada?
Ens ho passem bé, però és molt especial.
- En quin sentit? - En tots.
És soltera?
- Què passa? - Només preguntava.
- El què? - Si ella és soltera.
Sí, és soltera.
No tothom pot estar amb ella.
Arreveure.
Perdona'm si et molesto, però estic molt amoïnada.
Potser es tracta de venjança. Se sent parlar molt sobre les seves bandes.
Però has vist res a la casa que vagi malament?
Ell simplement no ha desaparegut mai d'aquesta manera.
Estava decidit a estar sol. Aquest judici l'havia deprimit molt.
Vaig a preguntar si algú aquí sap res. Et trucaré quan sàpiga més.
Està bé, gràcies.
- Potser ja és a casa. - Potser.
I preguntant-se on sóc.
- Gràcies pel teu temps. - No cal donar les gràcies.
- On eres? - Al cementiri.
- Per què? - Hi ha la meva germana.
Com sabia de l'Anja? Ella mai no va estar connectada a aquesta investigació.
Nosaltres érem els únics que sabíem per què l'estàvem buscant.
- Algú filtrar la informació? - No ho sé.
Fes una ullada.
- Què tal es veuen junts? - Bé. Fixa't en la mirada.
Ell l'esquiva tot el temps.
Ell va ser a casa tota la nit quan l'Anja va ser assassinada.
Sigui el que sigui, anem a veure-ho sols i veurem que ens vol ensenyar.
No n'hi ha prou.
- Hem de buscar una mica més. - Som-hi.
Necessitem una ordre de registre.
Vols que m'arrestin per robatori?
No, només dic que necessitem una ordre de registre.
Només a Suècia voldrien ser tan perfectes.
Te'n penedeixes?
- La fiscalia ha donat permís. - Bé. Per on comences?
- Faré la cuina i el dormitori. - D'acord.
Al dormitori.
Això és una gran estació de primers auxilis. Juga a metges?
Això és tan gran com l'agulla que drena la sang de Björn.
Això certament no va destinat a Àfrica.
No és suficient.
Hi ha una gassa o alguna cosa així?
Arribes tard.
- Què vas fer anit? - Res. Donant una volta.
Durant quatre hores?
Donava una volta.
Amb qui estaves? Amb en Yassir i els altres?
Escolta. Pots ser fora tant de temps com vulguis.
Pots anar allà on vulguis. Però promet-me una cosa.
No vull que em truquin de l'hospital o de la policia. Ho captes?
Tenim un tracte?
Hi havia una carta per tu a la porta.
Has vist qui la ha deixat?
- Què hi ha dins? - Res.
Què faràs?
- Què vols dir? Avui? - No, ja no truca.
Si ets un periodista un altre cop com tots els altres aquí.
- Això no passarà mai? - No?
Sempre seré l'home que va tenir contacte directe amb un assassí horrible.
- La gent oblida ràpidament. - Jo els seguiré recordant.
Crec que escriuré un llibre. Potser dos o tres.
Què penses?
Van detenir una persona. Hem de veure si algú el coneix. Puc comprovar-ho?
Aquest no sóc jo.
Algú que ha estat arrestat el pot conèixer. Ho hauria de comprovar?
- Han trobat algú? - A un treballador social.
Sabem com es diu?
Aquest no sóc jo.
Què fas amb tots aquells fàrmacs i coses de primers auxilis?
- Heu estat a casa meva. - Hi he estat jo, sí.
- No està prohibit fer això. - Què fas amb tot això?
- Els tinc per si algú es fereix. - I això passa sovint en el teu barri?
Mai se sap.
Saps qui és?
Ho hauria de saber?
- On eres entre les 10 i les 12? - De la nit?
- De la nit, sí... - Era a casa veient la televisió.
- Què veies? - Res en concret. Canviant de canals.
Així que no ens pots dir el nom de cap programa que vas veure.
- No. No me'n recordo de cap. - Parles danès?
No sóc l'home que cerqueu.
Aquestes són les caixes de vi trobades a l'escena del crim.
I aquesta és del teu pis. La mateixa marca.
Sí, ja ho veig.
Per què hi havia tota aquella sang en el teu dormitori?
Quina sang?
- Tornarem per a una mostra de sang. - Està bé.
- Me'n puc anar? - No. Queda't aquí.
- Si us plau. Bon dia i adéu. - Adéu.
"Tancat"
Què és això?
Què vols? Quin és el teu propòsit?
- El que li va passar al teu germà, no és... - No parlis del meu germà.
- Puc dir-te coses del teu germà... - Calla't. No parlis del meu germà.
- No parlis del meu germà. - Escolta'm...
Què hi fas al soterrani? Com hi has arribat?
- Què vols dir? - Què vols dir?
- M'has portat drogat fins aquí? - Pots alliberar-me?
- Em deslligaràs? - Per què hauria de fer-ho?
A continuació, corregirem això amb el teu germà.
A dalt, explicarem com va anar tot.
Llavors explicarem què va passar?
No ho faré. Estic molt trist pel que li va passar al teu germà...
No aconseguiràs que el teu germà torni fent això.
Això és exactament el que no faré. No aconseguiré que el meu germà torni.
Quan va morir la teva germana?
- Fa quinze anys. - I els teus pares?
- Jo era més jove. Set anys. Ella 14. - Just com l'Anja.
- Com va morir? - Es va suïcidar.
Éreu propers?
Suposo que sí. Ella va viure amb mi.
- I per què no amb els seus pares? - Ella no ho volia.
Suïcidi?
Es va tirar al davant d'un tren.
Estava deprimida? En va mostrar senyals?
No sóc bona amb els senyals.
Ha demanat per tu.
- Ajudo a la gent. - Ho sabem.
És gairebé més que una feina.
La nostra societat deixa moltes persones febles a l'estacada. Jo els ajudo.
Ho pots fer amb aliments, diners, roba, drogues, de vegades amb l'habitatge.
Com ho pagues això? Has heretat diners?
Hi ha moltes maneres d'enganyar al sistema.
Dóna'm un nom d'algú que ajudessis aquesta setmana.
No puc i ho saps.
Hi ha un sacerdot que ho pot confirmar.
La sang al teu pis?
L'únic que puc pensar...
Va venir-me a veure un refugiat que després va deixar el país.
Es va tallar. I el vaig curar.
- A on és ara? - No ho sé.
Sabem res de la sang al pis de l'Stephan?
No és de cap de les víctimes ni tampoc de l'Stephan.
Un mort desconegut?
El nostre assassí no mataria a casa seva. Hauria esborrat tota empremta.
- No em crec la història del refugiat. - L'Stephan no és l'home que cerquem.
I el sacerdot confirma la història dels refugiats.
- El nostre assassí no té activitat social. - No. Ell tria a la gent.
Hem de perdre més temps i energia amb l'Stephan? - No. - L'alliberaré.
Espera't una mica. Abans vull parlar amb el Daniel Ferbé. -D'acord. - Gràcies.
Gry necessito que m'ajudis. Vine.
Demanaré a la meva cap si hi ha cap problema en publicar el seu nom.
No és ell.
L'Stephen Linberg no és l'home. Avui l'han alliberat.
- Ho heu dit? - No. No t'envejo la primícia.
- Per què? - Pot ajudar la nostra recerca.
Pots fer referència a una font anònima i dir que no sap danès.
- L'Stephan no en sap? - No.
I doncs?
- Què haig de fer? - Digues que ens hem equivocat.
T'ho estic donant només perquè a la Saga li agraden els teus articles.
Merda.
- Merda. Perdó. Ha estat un accident. - A fora hi ha els serveis.
- Tot bé? - Sembla com si hagués pixat xocolata.
Crec que es podrà netejar.
- Quan se li diu a la premsa? - Quan temps et cal?
- Una hora. - Te'n dono dues.
- Què és això? - La targeta SIMM d'en Daniel.
- Per què? - És la del seu mòbil.
- Te la va donar ell? - No.
Si l'assassí truca, agafa'l.
Iniciar:1 . Entrar:0 Conducta errònia.
No ho vols fer?
Ha publicat una cosa nova.
- Per què just en Hemming i no la resta? - No ho sé.
- L'has vist? - Sí.
Ell té a en Henning?
Això em sembla. La seva dona diu que va desaparèixer anit.
- Faré servir tota la força. - Això provocarà aldarulls.
- Tens una idea més bona? - No.
Saif, per què has tancat?
Havia de fer una cosa.
- Ho has sentit? - Han segrestat a un dels policies.
Pensen que ha estat en Nørrebro.
Haurem de lluitar al carrer.
Saif, aquí. Tenim res a veure amb tot això?
- Passa alguna cosa allà? - No puc dir-te res, ara.
Tens a aquest policia?
- Vull parlar amb tu. - Seré a la plaça.
Hola, Danne. Vols prendre res aquesta nit? - No. Et trucaré més tard.
- Daniel? - No. Saga Norén, de la policia de Malmoe.
Per què no parles amb nosaltres directament?
- Hola? Encara ets aquí? - Sí. De que vols parlar?
- Per què va morir l'Anja? - Com vas saber que la cercàvem?
- No esmorzaré avui. - Això és per a tu.
Això és per a tu.
- Què fas? - Perdona?
- Et dic què que fas. - No res.
- Què vols dir? - Perquè respon la policia quan jo truco?
- Per què ho fa? - Perquè té el teu mòbil.
Però si el tinc aquí.
Ara el busco...
Merda.
M'ha robat la meva targeta simm. El danès.
Una cosa que sabem. Ara podem continuar amb la nostra mútua col·laboració.
La policia s'equivoca, alliberarà aquest home.
- Tens una cosa meva. - Hola. Estava llegint el teu article.
- Meravellós. No m'esperava això. - Jo tampoc.
Carina la meva cap, es posarà vermella quan se n'assabenti.
Sóc periodista. Ella li dona molt de valor a la protecció de les fonts.
Us tallarà els cap.
Per mi, tot bé. Però el teu company me'n deu una.
- I torna-me-la. La necessito. - Sí, tens unes quantes trucades.
- No hauràs agafat els noms, oi? - No.
Em va trucar a l'oficina. El tema ara, són els immigrants.
El tornaré a enviar.
com va tot? Algú ha vist en Yassir?
- No. - Bé doncs, arreveure.
- Hola Yassir. - Què passa? - Aquí ets. A on eres?
- Havia d'ajudar. Has de veure una cosa. - No, ara. Vine.
El tinc. Tinc el policia dels pebrots.
Aquest maleït poli és assegut al meu soterrani. - Ho dius de debò?
- Em donaràs un cop de mà? - Per descomptat. Anem...som-hi.
D'acord. No ets l'home que busquem. Però alguna cosa farem amb tot això.
Compararé la teva sang amb la de tots el cadàvers d'aquesta setmana.
I si trobo cap coincidència, t'enxamparé.
17 persones han estat detingudes a Copenhaguen.
Tres policies han estat ferits per les baralles.
Encara no se sap res d'en Henning Tholstrup, el policia desaparegut.
- Sabem el quart problema. - Immigrants?
O bé la seva manca d'integració. Diu que els hem decebut.
Perquè no hi ha hagut integració.
"Els que tenen el poder no el volen compartir amb la resta."
Després, tenim la llibertat d'expressió dels teus col·legues danesos...
les xifres diuen que els immigrants són més castigats que els autòctons.
Pia Kjaersgaard, estadístiques criminals. Els demòcrates suecs...
i una proposta per a prohibir el burka.
La qual cosa no té importància. Això és personal.
Això va d'en Henning. Com en els altres casos.
Ell li diu a la policia on és troba en Henning. L'Henning ha de morir.
Ell aplana el camí per a que la policia el trobi.
On viu la família de la víctima.
Saga Norén, policia de Malmoe. Ell és el meu col·lega Martin Rohde.
- Què hi és en Saif? - No.
- Saps on és? - No.
saps que un d'aquells policies ha desaparegut?
El meu fill no té res a veure.
- Com ho saps? Ens has dit que no saps on és. - Ho sé perquè és el meu fill.
Aquest tant se val. La violència i la venjança no són pas hereditàries.
Què hi ha allà darrere? - Les escales.
Una per pujar a casa nostra i l'altra per anar al soterrani.
Podem fer un cop d'ull?
Prou!
Silenci. Tingues la teva maleïda...
Tancada.
- Què hi ha a dins? - La caldera.
D'altres pisos que no són el nostre. Tots estan tancats.
No tinc la clau.
Doncs, aquí no podrem fer res més.
Vol en Hemmings mort. Hauria de ser a la zona on la policia l'ha estat buscant.
- No podem fer res més. - Sempre es pot fer alguna cosa més.
Tens ganes de parlar?
- De què? - De la teva germana.
- Què vols saber? - Vull saber tot.
És possible que no vulguis parlar-ne, però potser sigui necessari.
- Per que haig de fer-ho? - Perquè no vam poder salvar l'Anja.
Tenia la mateixa edat que la teva germana, et podria fer recordar alguna cosa.
De vegades tot és buit sense ella. Però ara s'ha anat.
- Estaràs bé? - Sí.
Arreveure, fins demà.
- Saga Norén, policia de Malmoe. - Encara treballes
- Què vols? - Què vols tu?
Així que tu parles quan prens la iniciativa.
Estaves sorprès quan vaig agafar el mòbil d'en Daniel.
No t'agraden les sorpreses, oi?
L'ordre i el control són l'estabilitat del teu món.
- Parles com si em conegueres. - T'entenc.
El coneixement del altres té la seva arrel en l'autoconeixement.
Com vas saber que buscàvem a l'Anja?
Et trobaré.
Encara vols que et digui per què ho sabia? - Sí.
- Et sents culpable de la seva mort? - No.
No vaig poder fer res.
És horrorós, oi?. Sentir que has perdut el partit.
- Com vas saber-ho? - Ho hauries de saber.
Jo, com a persona o com a cap de la recerca.
Ets intel·ligent, te n'adonaràs.
Estàs desperta?
- Què feies a casa la Charlotte, de debò? - Havia de fer-li unes preguntes.
- Encara penso en la pèrdua de la teva cartera. - La meva cartera?
Ahir, de poc se't cau quan et vas treure els pantalons.
- Què vols dir? - Vas fer servir el bany a casa seva?
No me'n recordo.
- No te'n recordes? - Sí...
Sí...em sembla que sí. Vaig anar al bany, a casa seva.
Vas cardar amb ella?
De fet, no sé per què...
Potser té res a veure amb la vasectomia. No ho sé...
Potser havia de provar alguna cosa.
- Provar? - Sí.
Provar-me a mi... O veure si encara podia. O...
O alguna cosa a veure amb la meva edat adulta. No tinc ni idea.
- Em vas deixar embarassada. - Ho sé.
No és una evidència?
- No sé que dir-te. - No diguis res.
Aixeca't. Arreplega les teves coses.
I després fot el camp. No et vull veure més per aquí.
Cansat, cansat.
Què vols?
Tens sed?
Si em deixes anar, parlaré. Hi haurà un nou judici.
Va ser en Bo qui ho va fer. En Bo i en Luffe. Parlaré.
- Hauries d'haver parlat abans. - Puc declarar. Tot s'arreglarà.
Massa tard. Entens?
No. Declararé. Hi haurà un nou judici.
- Escolta'm. No és... - Calla't!
No es redueix el malestar. La policia informa de grans aldarulls.
Hi ha persones ferides. I s'han incendiat uns quants cotxes.
Encara no se sap res d'en Henning Tholstrup, l'agent desaparegut...
- T'has llevat aviat avui. - No he pogut dormir.
Jo tampoc.
- Per què no? - He somiat massa.
- Què somiaves? - Era amb el teu germà.
Ens trobàvem amb aquells policies i el pegaven.
I jo no podia fer res. Només mirar.
Després, els policies se'n van. M'apropo a ell i el giro...
però ja no era ell.
- Tenia la teva cara. - La meva cara?
Havia sang, en el somni?
No? només va ser un somni estúpid. No cal que t'amoïnis.
- Per què em dones de menjar? - Fins i tot les rates mengen.
Què és això?
Què succeïx? Què fas?
- Què hi fa? - L'he trobat aquí.
L'has trobat aquí?
Vinga, porteu-me al jutjat. Declararé, ho prometo.
De què parles? tot aquest dolor per culpa teva i dels teus companys.
Puc declarar. Si jo declaro tot anirà bé.
Bé? Què pots arreglar? He perdut el meu fill!
- Me'l pots tornar? - No.
Deixeu-me anar. Faré el que cal.
No hem fet res, d'acord? No entens res. Digues la veritat al jutjat.
Vosaltres vau matar el meu fill. No tornarà mai més.
Calma't. Calma't.
Deixa'l anar. Ajuda'l.
Martin.
- Què vols? - Puc entrar?
Tenia l'esperança de prendre una tassa de cafè. He portat uns croissants.
- Són per l'August? - Què? L'August?
El meu August?
- Em deixes una tovallola? - Sí.
- Què cony fots aquí? - Què et sembla?
Ell ha dormit aquí.
T'esperaré a baix, al cotxe.
- Què ha estat això? - No n'has de fer res.
- La Saga és la meva companya i tu ets el meu fill. -Jo faig el que vull.
No. No faràs res d'això. El temps que visquis amb mi, obeiràs les regles.
Com les puc saber si mai em dius quines són?
Llavors, això és una venjança per què et sembla que he estat un mal pare?
No tot el que succeïx ha de girar al teu voltant, saps?
Saga...Exactament, per què la Saga?
- Estàs gelós o res semblant? - Deixa'm descansar...
Vas a casa?
Vas venir aquí perquè vas voler. Tu podries tenir la teva casa.
Molt madur.
- Han trobat en Henning. És mort. - Merda.
Què passa?
Tu i el meu fill. Això és el que passa.
Té 18 anys. No necessita el teu permís.
- Tu no hauries. No és correcte. - Per què no?
Ets una mica estranya, però tot i així...
- No veig quin problema hi ha. - No en parlem més.
No vull sentir res més. Calla't una estona.
El va trobar al soterrani, el va deixar anar, i el dia següent...
- i llavors, va veure que era ferit? - Sí.
Per un policia?
- Com era aquest policia? - No ho sé.
Com era d'alt? La seva alçada.
No me'n recordo. Portava un uniforme de combat.
Ha d'haver res que puguis recordar. Pensa-t'ho bé.
I?
Tinc la carta que em van donar amb la clau, per dir-me on era.
- On és la clau? - Aquí.
Què més?
Res més.
- De què rius? - És tan típic.
- El què és tan típic? - Ja m'entens.
No, no entenc res.
Maten el meu germà. Jo demano justícia. I tu em deixes podrir a la presó.
Si un de vosaltres és assassinat, de sobte, és una qüestió molt diferent.
Veieu el caos per tot arreu, i per això ho capgireu tot, oi?
- Així és com treballeu la policia danesa. - Tanca la boca! Calla't!
- Com era ell? - No me'n recordo.
- Color d'ulls. Del cabell. - Semblava un policia.
Gros com en Martin?
Anava uniformat.
Tan alt com en Martin. Potser una mica més, però era prim.
No recordo res més.
- Com sabies a on era? - Llegeixo els informes policials del matí.
Home jove. Sobredosi. El teu bar preferit.
I no eres a la oficina. No cal ser un Einstein per veure-ho.
Aquest ha de ser el punt culminant del matí.
No, en absolut.
- Com estàs? - Estic bé.
Em passo tot el temps dormint.
No has sentit el que va passar ahir a la nit.
Ahir a la nit van disparar en Henning Tholstrup.
Haig d'anar a treballar, però abans et portaré a casa, si vols.
Anit em vaig morir.
Vaig estar mort, al terra, dos minuts i 33 segons.
- No vaig veure cap túnel. Cap llum. - Et portaré a casa.
Només era fosc, Åke.
Molt fosc.
La recerca preliminar confirma que en Henning era al soterrani.
En Saif havia d'haver-nos-ho dit quan vam ser-hi.
La seva confiança en la policia no és molt gran.
Malgrat tot, podria ser l'assassí. El mata i després s'inventa aquesta història.
No hi havia residus de pólvora ni a les mans, ni a la roba
Potser un membre de la colla?
Pot algú ser segrestat sense deixar rastre?
Sona més com el nostre autor.
- En què penses, Saga? - Això és cosa d'ell.
No estava prou segur que el matessin. Però això corria pel voltant.
- Però, per què en Henning? - No ho sé.
Però hi ha una connexió entre les víctimes.
S'ha trobat el cotxe.
El cotxe ve d'Helsingör.
Només Saif el va veure entrar al cotxe.
Com es pot robar un cotxe de policia durant mig dia?
- Potser no hagi estat robat. - Què vols dir?
Potser és un de nosaltres.
Potser és de la policia.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-