En episodis anteriors de Bron/Broen...
- TV? - Li diuen el Terrorista de la Veritat.
- Heu de atendre la seva demanda - Per què?
No improvisa. Si ho fes, podria cometre errors.
No sabem si els quatre empresaris pagaran el rescat...
Ara són a la comissareia central de Malmoe per discutir-ho.
Diu: A, 1...
i després tres lletres,
- A, J, B. - Bjørn veu un comptador de la llum.
Tenim tres comptadors que coincideixen. Són en un edifici abandonat.
Bjørn, em pots sentir?
Va disparar dos policies i després va fugir.
Com és troben?
Un va morir i l'altre està molt greu.
Sören, Sören, prou!
No em coneixes. Per què ho fas?
Perquè puc.
- Espera't un moment. - Deixa'm anar o sinó...
O sinó, jo també aniré pel mateix camí, oi?
Llavors, va perdre el coneixement.
Ho vaig veure tot i vaig sortir corrent.
No l'obres?
No haig de fer-ho. Encara no.
Un samurai, sempre ha de ser a punt, el dia abans de la batalla.
Lasse Jönsson?
Hola. Sóc l'Emil.
Havies vingut mai, abans?
No hi fa res, anem.
Entra.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-
Gràcies.
El millor homenatge que podem fer al nostre company Matts, de l'equip SWAT
és agafar aquest assassí.
- Com et trobes? - Bé, sempre que em prengui els analgèsics.
Molt bé.
- Han trobat res a on era en Bjørn? - Una empremta de sabata, talla 43.
No sé de quina marca.
Ara hem de trobar homes que calcin una talla 43.
- Era broma. - Ja ho sé.
- Hola Lillian. - Hola Henning, a quina hora seràs al jutjat?
- D'aquí una hora. - Tenim molt de temps doncs.
Què faràs?
- No ho sé. - No ho saps?
Em sembla que hauries de dir qui ho va fer i què va fer.
I quan ho digui...
- el què va succeir? - Has de declarar.
Un companys t'escopiran, d'altres però, et donaran suport,
- Serè acusat de fals testimoni? - Hi ha un risc petit.
Però n'hi ha. I després seré acomiadat.
Faré el que pugui per evitar-ho.
- No n'hi ha prou. - Henning, el noi és mort.
*Avui, s'espera la sentència dels cas contra quatre policies de Copenhaguen,
Hadi Hurani, de 24 anys, mort després de ser detingut. El fiscal té...*
Saif, anem.
- Per què encara no ets a punt? - No hi vull anar.
Ja n'hem parlat d'això.
És important que hi siguis. Fes-ho pel teu germà.
- Sé el que passarà. - Prendran la decisió correcta
De debò que ho creus? Ho creus?
Haig de fer-ho. No tinc més remei.
Anem, Saif.
Farem el préssec. I ho saps.
Hi han hagut dos assassinats aquest matí. Un carter i un psicòleg.
En el cas del carter l'assassí es va suïcidar.
- És per a mi? - No l'esperaves?
Sí, és genial.
- Mira que quedi bé. - Per descomptat.
Només em cal...
És tan encisador que treballa força, és com llençar una pilota a un cadell.
- Daniel Ferbé. - Quina primera pàgina més trista!
Miro que la gent se n'adoni dels seus problemes.
Això distreu la seva atenció.
Doncs, no disparis policies.
- Eren massa a prop. - No vas anar en compte?
- Mires de cabrejar-me? - No, em sap greu.
Concentrem-nos en el tercer problema.
I què és? Hola?
"Els malalts mentals se'ls tracta amb píndoles i copets a l'esquena."
Åke, deixa que en Daniel llegeixi el que tens. I després decidirà que en vol fer.
- Era el meu treball. - Ja no. Mira el que passa.
Hi ha hagut diversos assassinats. En tres, l'assassí s'ha suicidat.
A Malmoe, un carter va ser mort amb un matxet.
Algú va tallar de forma brutal un psiquiatra amb una catana japonesa.
A Copenhaguen, dins d'un autobús, van abatre una persona amb un destral.
I un altre va ser apunyalada a la porta de casa seva, amb un ganivet.
En Daniel Ferbé diu que en TV és darrere de tot això.
A causa de les retallades pressupostaries, la psiquiatria...
- Potser que a Dinamarca també hi passi? - Per desgràcia, sí.
- Aquest és el tercer problema. - Com ho ha pogut fer?
els dos agressors suecs pateixen esquizofrènia paranoide.
A Dinamarca també ho han confirmat.
Això es feina de mesos.
Així doncs, quatre assassinats i només tres suïcidis?
El del psiquiatra va poder ser capturat...
abans de suïcidar-se.
- És aquí? - No vam poder treure res del primer interrogatori.
són les 9:55 del matí. Segon interrogatori a Lasse Jönsson.
Interrogadora: Saga Norén. És present: Martin Rohde de la policia danesa.
Vas matar en Emil Fernskog.
Si no va ser cosa teva. Qui et va donar l'ordre?
T'has trobat amb aquesta persona?
Com era? Ens el pots descriure?
Lasse?
Mira'ns, Lasse.
Lasse, prova de mirar-nos.
Hola. Com et sents?
Què?
- No ho sé... - Tens sed? Gana? vols una cigarreta?
- Una tassa de te verd. - Te verd? D'acord.
tindràs una tassa de te verd, si em fas una cosa.
- Què haig de fer? - Respondre unes preguntes.
- No pas sobre ell. - Qui?
Sobre ells?
No, només un.
En Lasse, li té por?
No hi és. No pot venir.
De fet, ell m'hauria de tenir més por que jo d'ell.
M'explico?
Has de parlar. Has fet un crim per ell.
Començaré a cabrejar-me, si segueixes aquí assegut, sense dir res.
Lasse, entens el què et dic?
Mira'm quan et parlo. Deixa de protegir-lo!!
- Martin? - Què?
No l'ha de protegir.
L'interrogatori s'ha acabat a les 9:57 del matí.
- No diguis res. - De què?
- Sobre això. - Del què he sentit?
Si et dic que no diguis res, vull dir
que has de mantenir silenci. Ho pots fer?
- Però això no serà correcte. - Gràcies.
- Què fas? - Ell sempre va una passa per davant nostre.
No ho veig pas així. No ens veig darrere d'ell.
- Com ens veus, doncs? - Tenim diverses pistes per fer la recerca.
Amb la informació correcta, arribarem allà, tots junts.
- Sempre és el mateix. - No.
Si ens esperem assegut, ell sempre marcarà el romb.
Martin, l'Stefan Lindberg va venir a veure't.
- Ahir? - Me n'havia oblidat.
- I ara ens ho dius? Ha deixat el seu número de mòbil? - No.
Potser té informació valuosa.
- Li vaig demanar jo. Ella no en sabia res. - Sí, però s'havia d'haver oblidat.
Gràcies.
Li cal ajuda, uns quants dies a la setmana.
No ho sé.
Aquesta tarda m'acostaré, per veure com li va.
Del tot.
No, tan se val.
Espera.
Perdona'm.
Et diré el que sé, de com va anar. Moltes gràcies. Arreveure.
Parlaves amb la Veronika?
No, amb un company.
Vull que torni la Veronika i els nens.
Si, per descomptat.
- A l'oficina no saem on són. - Tu m'ho diràs, ara.
On són?
Stefan Lindberg, sóc en Martin Rohde.
Sé què casa teva. Obre la porta.
- Què feies? - El llit. He tingut el torn de nit.
Només, volia entrar.
És clar. Entra.
Què...
- Què vols? - Ens trobem massa sovint, tu i jo.
En diversos llocs.
Ara som tots dos en el mateix lloc.
- Estàs nerviós? - No.
Si la Kerstin Ekwall no fos morta o cap celebritat, ara no en sabria res de tu..
Celebritat. Tens res contra la gent que destaca?
- No he volgut dir això. - I doncs, per què ho has dit?
- Què vols dir? - Si estàs treballant...
Veig una societat injusta.
- Però no pots resoldre-ho amb la força. - I com, doncs?
No ho sé.
- Estàs bé? - Sí. Per què ho dius?
Coneixes aquesta gent?
- Són sense sostre? - No.
- Addictes? - No.
- Per què els hauria de conèixer? - Potser t'has trobat amb ells. - No.
- Vull l'expedient d'en Lasse Jönshon. - Aquesta va ser la seva primera visita.
Però va dir que tenia hora?
Ho va fer fa dos mesos.
- Quants psiquiatres hi treballen? - Cinc. Però mai al mateix temps.
Així doncs, va ser una coincidència que anés a veure en Fernskog.
No, volia hora amb el Dr. Emil, avui.
ho sé perquè ahir el Dr.Emil va tenir dues cancel.lacions.
Després vaig trucar a en Lasse Jönsson...
per dir-li que podia avançar l'hora, però va insistir que havia de ser avui.
- Martin. - Sóc la Saga. Ets a l'oficina?
- Sóc amb l'Stefan. - Ens veiem en un quart d'hora?
- Hi seré. - Molt bé.
Arreveure.
Tornarem a parlar més tard.
- Seràs a la ciutat? - Què?
- No has d'anar a fer la volta al món, ni res que se sembli, oi? - No.
La meva germana està malalta, així que em quedo aquí.
Arreveure, doncs.
- Què t'ha dit l'Stefan? - Res. Però hi ha alguna cosa estranya en ell.
El vigilarem.
Mira't això.
Aquests dos esquizofrènics de Copenhaguen viuen aquí i aquí.
I els assassinats aquí i aquí.
El carter va ser mort en el vestíbul de la casa del assassí.
En Lasse viu aquí...
camina fina a la parada de l'autobús, l'agafa...
baixa, travessa el parc fins el consultori...
s'asseu a la sala d'espera i mata en Ferskog a la sala de consulta.
Va demanar hora concretament amb el Dr. Fernskog fa vuit setmanes.
- Estava planejat. - I doncs...
En Bjørn ens va fer saber que coneixia el seu segrestador.
Potser l'Ekwall i la Brammer no van ser triades a l'atzar.
Dius que va escollir-les?
La Gry està mirant si hi havia cap relació entre les víctimes.
- Han trobat el pis d'en Lasse? - Encara hi treballen.
El quatre policies han estat absolts. La instrucció demana tranquil·litat.
L'any passat quatre immigrants van ser condemnats per assalt...
malgrat no saber-ne l'autor del delicte.
Jesper Anderson, tu que segueixes l'augment de la delinqüència organitzada,
- Què suposa aquesta sentència? - Un problema seriós.
- Envia un senyal equivocat. - Explica'ns-ho.
Treballem amb persones joves i mirem que tornin a confiar.
Però després d'aquesta sentència, no es podrà fer res.
I si la relacionem amb el judici de l'any passat a quatre immigrants?
Podem entendre per què succeïxen coses com aquesta.
Sembla, un cop més, que no tots som iguals davant la llei.
Això és un problema.
Per la policia i també per a la societat. Cal que ens adonem.
Gràcies, Jesper Anderson.
- Sort que no hi era. - Apel·larem.
- No t'ajudaran. - Això és tot el que podem fer.
No. No s'ha d'apel·lar. Si pots fer res, l'hauràs de fer amb les teves mans.
- On vas? - Al carrer, amb els meus amics.
Allunya't d'ells.
Saif, queda't a casa.
Estem trucant el remitent perquè es posi en contacte amb nosaltres.
- Això no és res. Res més? - Navid?
Prenia clorazepan. Sembla que en feia cas de la dosi.
Fes l'anàlisi.
Era en el seu pis.
- Signada com cal. - Però no per ell.
Ell llapis era al pis i tenia diverses empremtes digitals.
- Saps de qui? - Encara no.
La mà és petita. No és de cap adult.
Algú amb les inicials AB.
- Charlotte Söringer. molesto' - No.
- He trobat alguna cosa a les pertinences d'en Göran. -Què has trobat?
Un arxiu. Estaria més bé que poguessis venir a veure'l.
- Doncs ara vinc. - Molt bé.
- La Charlotte Söringer ha trobat una cosa. - Què ha trobat?
- Un arxiu. Ara me n'hi vaig. - Molt bé.
Es aquest. Li deia l'arxiu negre.
Amb totes les queixes que van presentar contra seva.
Correspondència oficial.
Associacions de veïns, serveis mediambientals.
Persones que l'havien demandat.
- També hi ha una carpeta plena d'amenaces. - Gràcies.
- Pot valer per res, això? - Faré que se les mirin.
- Has de tornar ara mateix? - Sí.
Ara surt. Seguim-lo.
- Martin. - On ets?
- A casa la Charlotte Söringer. - Encara? Per què?
- Sóc aquí en 20 minuts. - Tenia cap cosa per a nosaltres?
- M'ha donat una carpeta. - I has trigat tant per que te la donés?
Ara vinc. Ens veiem.
Com se sent fent-li el salt a la dona?
Recordo que en Göran també ho va fer.
No és el primer cop, oi?
Feia molt de temps.
Cuida't.
- M'he perdut res? - No.
No hem trobat res a les habitacions del pis d'en Lasse.
No cal veure en Lasse. Em sembla que no sortia mai de casa.
Al nostre home tampoc li agraden les càmeres, no s'hi va aturar.
Para. Aquí. Torna enrere.
Aquí. Ella gira quan veu la policia.
- Potser era la seva companya de pis. - En Lasse no en va dir res.
Segons l'informe del laboratori, les drogues dels assassins eren placebos.
no van prendre res per a la seva esquizofrènia en mesos.
Gràcies. L'arxiu d'en Göran Söringer.
Mira-te'l bé amb en Navid, a veure si trobem algun nom de la nostra recerca.
Puc tornar-la a veure?
- Veus aquest rètol? - Sí.
Pells Ellborns.
Em van trencar les finestres tres cops.
Pintura vermella, escampada per tot arreu. Què va fer la policia?
- El vandalisme no és prioritat. - Per a mi sí que ho és.
Però estic parlant de nosaltres.
Això és tot?
L'enregistrament s'emmagatzema només 48 hores.
- Faré enviar algú amb una citació. - Per què?
- La càmera a la finestra és il·legal. - De cap manera.
- Això era una broma' - Ella mai en fa.
Veuré que puc fer.
- Hi ha cap regla que no respectis? - Per què?
Em comences a amoïnar.
Les regles són per obeir-les.
Ho dius per la càmera?
Això és il·legal.
- Ens estava ajudant. - Potser sí.
Ens volia ajudar. Col·laborava.
I per què hem de tolerar qualsevol cosa?
No parlo d'això.
Si algú ens vol ajudar, no el denunciïs.
Per què no?
Només prova de fer-ho. aquestes són les regles no escrites.
No ho sé.
Sóc jo. Vinc cap a casa.
- Podem sopar junts? - Sí, tots junts. Per canviar.
Això seria fantàstic.
Ara vinc. La Saga et dóna records.
Per què ho has dit?
No li he donat records.
- Però ho havies de fer. Aquesta - És una altra regla sense escriure?
Me'n vaig cap a casa. Avisa'm si en Johan troba res en el vídeo.
- Un assassí viu a prop teu? - És bonic, oi?
- Les adreces dels pacients psíquics. - Què coi et passa? Això és legal?
Només t'he preguntat una cosa.
Ell només vol que la gent tingui por.
Ell només vol que la gent se n'adoni dels problemes.
No tots els malalts psíquics són assassins en potència.
Això, fins aquest matí, quan s'han produït els quatre assassinats.
Els pares del noi que va matar el carter...
han provat d'entendre el que va fer el seu fill.
Necessitem escriure sobre això.
- No pots decidir de que hem d'escriure. - No. Ho fa en TV.
Ets un ximple, t'està utilitzant.
Més val això que no ser un babau. Oi?
Si us plau esborra el meu nom si s'actualitza aquesta bogeria.
M'agrada veure't. Aquest és el vídeo de la tenda de pells.
En Lasse Jönsson no hi surt pas.
Però la seva possible companya de pis hi surt tres cops.
Aquí.
Res més.
- Hem de saber qui és. - Es diu Anja Björk.
Va desaparèixer fa dos dies a Copenhaguen.
- Anja Björk. - L'han anat a buscar?
No diguis res de que hi és en aquesta investigació. Sinó,podria ser en perill.
- Això ja estava net. - Ho sé.
És tant difícil demanar-li que faci alguna cosa?
Se li fa difícil adaptar-se.
Així doncs, ens haurem d'adaptar nosaltres, oi?
- No se n'adonen que és aquí. - Exactament.
Els bessons ajuden més que ell.
Què passaria si tu li imposessis certes exigències?
No ho sé.
Dóna-li una mica de temps.
I mentrestant seguim mantenint "l'Hotel Rohde" obert?
Per a mi això també és nou.
Dóna-li una oportunitat.
Està el sopar preparat?
August, el timbre de la porta.
Saga Norén, Malmö CID. En Martin Rohde viu aquí?
És a casa?
- Què passa? - Sé qui és la noia.
El seu nom és Anja Björk, de 14 anys, va fugir de casa.
Som a punt de sopar. Vols sopar aquí?
- No tenim temps. - Sí.
I això és més ràpid que anar al supermercat. Estem menjant "biksemad".
Hash.
Aquests són en Carl, la Johanne i el Nikolai.
El noi que et mira és l'August.
Ja coneixes a la Mette.
No saludaràs aquí a la meva col·lega?
- La Charlotte Söringer em va donar això. - Això està bé per part d'ella.
Seu.
- Pots aconseguir la recepta. - No, no estava bo.
Deixa-ho al plat, si no vols.
- Jo també m'ho vull deixar. - Tu t'has de menjar tot el que hi ha al teu plat.
- Per què em mires així? - No et miro.
L'August és un fan del TV.
No pel que fa. Els assassinats i aquestes coses.
Però ell posa de manifest els problemes importants. És un geni.
Ho ha planejat tot molt bé.
- No és un geni. - Això és només el que veus.
No conec a ningú com ell.
Exactament. Ell és Miquel Àngel, mentre que els altres pinten amb els dits.
Aquesta és una bona comparació.
Així que ets un fan?
L'entenc. Entenc com pensa.
Estem arribant.
La mare de l'Anja Björk és de camí a l'oficina.
Encantada de conèixer-te, Saga. Llàstima que no t'ha agradat.
Gràcies pel menjar.
Ens veiem més tard.
Això és tot el que puc fer per vosaltres.
- Ella encara pot venir a casa? - Sí, ho prometo.
No pots prometre això. Farem el millor, però no podem prometre res.
Faràs més contacte?
- Saps de vegades el que dius? - Què?
Saps el que dius?
No podem prometre que tornarà. Pot estar morta.
- Fa vuit dies estava viva. - Per tant, ara pot estar morta.
El 30 per cent de totes les persones que desapareixen, no tornen.
Ho sé.
I crec que ells també ho saben.
Però de vegades has de dir-li a la gent el que vol sentir...
fins i tot si no és veritat.
Martin, espera. Així que de vegades la gent vol que la menteixin?
Sí, de vegades la gent vol que li diguin una mentida.
Què diem si és morta? Ho has promès.
- Ara m'estàs posant dels nervis. - Ah, sí?
- Però l'Anja... - Què passa amb ella?
- Ella no és l'única que el coneix. - No, però ell no diu res.
Potser estem fent les preguntes equivocades.
Vull parlar sobre l'Anja. Ella estava amb tu.
T'agradava?
Ella va signar per tu.
L'home pel qual vas matar, ha fet això.
I això.
Farà el mateix amb l'Anja si no l'enxampem.
És això el que vols?
Si l'agafem, l'Anja és fora de perill.
Però hem de saber quin aspecte té. Quin aspecte té?
Lasse, quin aspecte té?
És alt, d'ulls blaus, abric de quadres, barret, bufanda i guants.
Què has dit? Alt, ulls blaus, jaqueta de quadres...
barret, bufanda i guants.
- Has de parlar més alt. - Alt, d'ulls blaus, jaqueta de quadres...
- i guants. - Però...
És alt, té el cabell castany, porta una bufanda i guants.
És alt, d'ulls blaus, porta una jaqueta de quadres i guants.
- És ell. Ella l'ha vist. - Ell no és en els altres vídeos.
Evita les càmeres.
No. Ell no sap que l'Anja és una amenaça. Hem de trobar-la.
Tots els oficials de la regió l'estan buscant.
- El pare de l'Anja sap on és? - No tenia ni idea.
- Hem de trobar-la. - No pots buscar a tot arreu.
No pots, i no pots anar a tot arreu. Em sents?
Ets tu Daniel?
- Daniel Ferbé? - Sí.
Què dimonis és això?
La pedra va ser llançada a través de la meva finestra.
Sóc en Mark Bolin. Potser reconeixes el meu nom.
Acabes de publicar la meva adreça.
Relaxa't, no et colpejaré.
Volia dir-te els problemes que causen els teus articles.
És trist. Però l'acabo d'escriure.
No sóc responsable del que la gent fa.
Jesus, això és molt fàcil.
A tu no t'importen les conseqüències.
Bona sort en la vida.
Bona sort.
- Una vegada més. Vols un altre? - No vols res més fort?
Em reconeixes?
Sí. Vam cardar.
Cert.
Anton Cederlund.
Saga Norén, Malmö CID.
- Vols prendre res? - Primer, he de menjar una mica.
- Primer? - Si anem a mantenir relacions sexuals.
No he menjat en tot el dia.
Aquesta era la Saga Norén, Malmö CID.
És especial.
De tant en tant vull sacsejar-la.
Però té alguna cosa especial.
Som un bon equip.
Que amable per part d'ella tornar-te la cartera.
T'has adonat on l'havies perdut?
No, no em vaig adonar.
Qui és la Charlotte?
La Charlotte és una de les propietàries.
Ella va pagar els vint milions.
Saps que ets molt sexi?
Vam veure l'Anja Björk a la cantonada d'Adelgata i Östergata. Canvi.
Saga Norén, Malmö CID.
Bé. Ja vaig.
Me n'he d'anar.
Henning?
Estàs borratxo?
Sí, una mica.
Com ho saps?
He sentit el veredicte. Has parlat amb la Lillian?
Sí, he parlat amb ella.
Què t'ha dit?
No. Res que vulgui escoltar.
Anem, Staif. És tard.
Entenc que estiguis decebut.
- Hem fet el que era correcte. - Tu, sí. Jo no.
Apel·larem. Anirem als mitjans de comunicació, parlarem amb periodistes.
Això no ajudarà.
Sí. Vivim a Dinamarca. Aquí és millor.
Vas perdre el teu fill i no van ser castigats.
Escolta. No es resols res amb odi i venjança.
Et vull fora d'això. Ho ets tot per a mi, Saif.
Suposo que sí.
El teu germà no va escoltar. Va seguir el seu propi camí i ara l'hem perdut.
No et lliuraràs de mi.
Sento que ja t'he perdut. Això és el que se sent de vegades.
- Saif? - Me n'he d'anar.
El recordes?
T'ha disparat?
Si el dibuixes, jo l'aniré a buscar.
Vaig a morir?
No.
Alguna cosa més?
No trobem res al garatge. Com està l'Anja?
Ha mort fa 20 minuts.
- Ella? - Sí.
- De debò? - Ella va dibuixar això.
Veus qui és?
És l'Stefan Lindberg.
No ho veus?
Són els seus ulls.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-