En episodis anteriors de Bron/Broen...
Se n'ha anat la llum del pont.
Saga Norén, policia de Malmoe.
Dues dones has estat assassinades.
Van ser col·locades en el Pont d'Øresund. Algú ha deixat un missatge.
- Entens el meu danès, Daniel ? - Sí. Qui ets?
Algú que defensa la veritat.
Per què em truques?
És difícil fer-se sentir. Les dones del pont només són el començament.
Quan vaig sentir el missatge, no sabia que dir.Fa tres anys que el vaig gravar.
- On treballes? - A la policia. Això és un cadàver.
- Pots obrir els llums? - Martin, un gos ensuma alguna cosa.
Quan vaig pensar que em moria, vaig dir-me "ni vull, ni puc anar-me'n".
Vols el divorci? Què passa?
Ha tornat a contactar amb en Daniel.
Sense sostre. Els sense sostre.
Sis persones han ingressat a l'hospital en estat greu.
Tots eren enverinats. Han estat hospitalitzats.
Sonja, sóc jo.
- Vol matar els sense llar. - I ja ha començat.
Saga Norén, policia de Malmoe. Saps res sobre l'enverinament?
Vés. Cap enllà.
- Allà dins? - Cap enllà. Cap enllà.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-
- Me'n vaig a Malmoe. - És el mateix cas?
Sí, per descomptat.
Dues dones assassinades, un cotxe bomba i nou sense sostre morts.
Deu. Han trobat un altre.
- És bona la teva col·lega? - La Saga Norén?
Fan coses increïbles per resoldre els casos.
- És molt efectiva. - Va posar una denuncia contra teva. - M'estima.
Jo també t'estimo. Però mira que la retiri.
- Ho provaré. - Has de mantenir-te net.
Per què net? Què vols dir?
Vol dir que sou companys i res més. Només companys.
- M'has fet venir per això? - No.
Aquesta és una zona en creixement. Mirem d'atraure empreses i famílies.
Abastim els sense sostre. Però els assassinats...
Farem tot el que podrem per a resoldre'ls.
Tenim doncs, la Monique Brammer i el judici a cinc policies.
Jo no hi era en el cas Brammer. No vaig tenir-ne res a veure.
- Ja ho sé. - Doncs, què vols dir?
- La meva primera prioritat és resoldre-ho. - I la segona?
La policia danesa fa servir un bon relacions públiques. De vegades, oi?
Tot anava bé. Es va despertar i vam parlar. I de sobte...
No hi era quan va morir la meva mare.
Maya, el teu pare t'estimava molt.
Moltíssim.
- Pus fer res per tu? - Em dic Stefan Lindberg.
Vine amb mi.
No sabem que ha pres.
Està molt greu. Hem d'avisar algú més?
No. Només em té a mi.
Gràcies.
Perdona'm.
Perdona'm. Sonja.
Això és meu.
Deixa'l anar.
Què fas?
- Han vingut a recollir-nos. - Qui?
Treballadors socials. Hi ha un òmnibus allà fora.
- No vols venir? - Em salvaré tot sol.
Anem.
Què vols?
- Hi ha cap supervivent? - Dos a Dinamarca i un a Suècia.
Però no estan gaire bé.
- Ningú sap qui va deixar el vi? - De moment, no.
No sabem quin és el verí .
Els forenses encara no han dit res.
Les rampes i la rigidesa severa indica un alcaloide.
Podria ser estricnina.
Però les hemorràgies no s'adiuen amb això.
- Has de trobar-te una afició. - Què?
Has de trobar-te una afició.
- Res a les ampolles i les caixes? - No, per descomptat
- Aixi doncs, no tenim res de res? - Sembla un maleït fantasma.
Tornarem a remirar-ho tot.
Tenim a l'estudi en Daniel Ferbé, periodista de l'Aftonpost de Malmoe...
ha tingut contacte amb el criminal.
O criminals. què ens pots dir?
No gaire. No més he tingut contacte amb un home.
Dotze assassinats amb un dia. Què és el que vol?
Vol posar sobre la taula cinc problemes.
Cinc veritats de la nostre societat. És una mena de "terrorista de la veritat".
Tot va començar de si som iguals davant la llei.
Què vol dir aquesta ofensiva?
De fet és una bogeria, i ens amoïna molt.
Cada any mor de fred molta gent .
Però ningú en fa cas.
això és el que diu.
- Per què va decidir posar-se en contacte amb tu? -Em té fe.
Quins són els altres tres problemes?
no ho sé. Tornarà a trucar-me si n'hi ha res de nou.
- Té cap influència en que escrius? - Un periodista ha de ser independent.
Jo decideixo el que escric.
La distribució de l'Aftonpost...
- Saga? - Gry, felicitats. - Gràcies.
Ha tornat.
Fa servir les mateixes adreces, però cada cop les amaga més bé.
- Pots localitzar-lo? - només hem pogut trobar el servidor.
Què vol amb aquest home?
- La transmissió és en directe? - No.
- Saps qui és? - No.
- Mira el fons de l'imatge. - Podria ser una gravació.
Martin, aquí. Ho estem veient ara.
Qui? Estàs segura?
Ara venim.
Sabem qui és l'hostatge.
Vaig tenir una conversa amb la meva cap. Està molt pressionada.
Del desastrós treball en el cas Monique Brammer...
estan jutjant cinc policies per crim.
Què em sents?
Costa gaire dir un "sí" o "um" de tant en tant?
Sóc al teu cantó , aquí, asseguda. Per descomptat que et sento.
Ella podria fer servir les seves bones relacions públiques.
Em vol fer veure com de bé fa la feina la policia. Saps què vol dir això?
Si resolem el cas tots dos, ella vol que sembli que ho he fet jo.
Només volia dir-t'ho. Però compartirem aquest honor junts.
Molt bé. Si això és tant important per a tu.
Per a mi? No et sembla important a tu?
Au vinga, que em dius...
Saps que podríem tenir un ascens si resolem el cas?
Si, em sembla.
Aquests casos poden promocionar la teva carrera.
- Tant se val. - Com què tant se val?
No vull cap ascens.
- Per què no? - No sóc cap líder.
- Qui ho diu? - Ningú.
Em semblava que ho havies de saber.
- Gràcies. - De res.
Perdona'm.
Atureu-la.
- Deixa'm anar. - Quieta. Prou.
Atura't.
- Deixa'm veure't la bossa. - No vull.
- Deixa'm veure't la bossa! - Deixa'm anar!
Quieta aquí, i deixa que et vegi la bossa.
Si us plau deixa'm anar.
- Què no m'entens? Quieta. - Deixa'm anar.
Deixa que et vegi la bossa. D'acord?
- Vull veure-la. - No ho volia fer.
No volies? Deixa'm veure que tens.
Ho sento molt.
- Tenen els seus llits? - No, segons van arribant.
- Llevat d'en Bjørn. - Bé...
es va posar violent per què algú va fer servir el seu.
- I va funcionar? - El vam fer fora.
Però a la llarga, es va sortir amb la seva.
- Qui és aquesta nena? - La seva filla.
Va fer aquesta foto en la darrera visita.
- Va ser mariner? - De la marina mercant.
Saps si es va barallar amb ningú?
Llevat de veïns, comerciants, policies, i la resta del món?
No us puc ajudar.
Però hi ha prou persones emprenyades amb en Bjørn.
Sabem on és en Bjørn, o a on era...
És d'una pistola taser.
En el cartutx hi han tires de paper amb un número de sèrie.
Què van escampar-se quan es va disparar.
Es pot saber qui la va disparar, quant de temps i amb quina freqüència.
Per aturar l'us abusiu.
- Una tira de paper? - Una petita tira de paper.
Ens cal gent que vingui per trobar-la.
Em sap greu.
És la tira de paper.
- En què penses? - Per què és allà?
- En Bjørn? - Què mira de fer el criminal?
Ens ho dirà més tard. No és pas garrepa amb la informació.
La Lilian en va dir una cosa més, vas denunciar-me. - Sí.
Què puc fer per què la retiris?
Res.
- Què vas fer ahir? - Era a l'escorxador amb tu. Te'n recordes?
- Sí, però...? - Per què vols saber?
Perquè sí. Si hem de treballar junts hauríem de parlar d'aquestes coses.
- Miro de conversar. - Anit vaig fer l'amor.
Com vas poder aconseguir-ho?
No em va costar gaire.
- Com se diu? - No me'n recordo.
Ell va disparar amb una Taser... en Bjørn, cau,
i el lliga a una cadira.
Ho penja a internet. Per què?
Els altres els va matar de cop.
Saga Norén, policia de Malmoe.
Ara hi anem.
S'ha despertat.
Estava desperta.
- Com està ara? - Conssient només ha estones.
- Conscient. - Què?
- Es diu "conscient". - Gràcies.
D'acord.
Entrem a veure-la. D'aquesta manera no haurem vingut per res.
Sonja, pots sentir-me?
- Cridaré al metge. - Espera't.
Sonja, pots sentir-me?
- Stefan. - Sóc la Saga Norén, de la policia de Malmoe.
- L'Stefan era aquí. - L'Stefan és un conegut teu?
- Tot va bé. - Vas veure algú amb unes ampolles?
- Stefan? - L'Stefan portava les ampolles?
Sonja si us plau, ajuda'ns.
Desperta. No t'adormis, desperta!
Coneixies el que et va enverinar? Vas veure algú?
- L'he vist. - El coneixes? Saps com és?
- Qui sou? - I tu, qui ets?
Sóc el seu germà. Està desperta?
No. Saga Norén, policia de Malmoe.
Ell és en Martin Rohde, de la policia danesa.
- I tu com et dius? - Stefan Lindberg.
Què feu aquí?
Em pots ensenyar cap identificació.
Així que la vas trobar i la vas portar aquí.
Quant fa que la teva germana és una sense sostre?
No ho sé.
Vam perdre contacte quan jo tenia quinze anys.
Ens enviaren a llars diferents.
Just la vaig trobar ahir. No en sabia res, ni tant sols si era viva.
Llavors, trobes la teva germana i és enverinada.
Sí. És estrany, oi?
- Això és mala sort. - Per què no eres aquí, amb ella?
Havia de fer unes coses.
I deixes aquí la teva germana, a punt de morir?
Us puc dir on la vaig trobar.
No, no cal, sabem on era.
Digueu-me si puc ajudar-vos en res. Puc anar a veure a la Sonya?
- Hem de comprar flors per a la Gry. - Per què?
- És el seu aniversari. - Sí?
- No ho sabies? - Vés. T'espero.
- Tens corones sueques? - Sí.
Pots deixar-me unes quantes?
No aniràs a la feina?
Mama?
T'he dit que ho sento molt.
- Pren-te una aspirina. - N'he pres una fa una hora.
D'una pistola Taser. Mira si pots identificar-la.
Saps la marca de l'empresa?
- Ara hi vaig. - Si us plau.
Per molts anys de part de la Saga i de mi.
- Jo no he comprat les flors. - Si. I què?
Has dit que eren de part de tots dos.
Tant se val. Li han agradat molt.
- Què té a veure això amb el cas? - Alguna cosa passa a l'ordinador.
Sí, però jo no puc anar-hi. Hem de fer-lo per telèfon.
Durant tres hores. D'acord. Però truca'm més tard.
- Has estat molt bé a la televisió. - Gràcies, Åke.
M'agrada que t'hagi agradat.
- No, tu ho dius de manera irònica. - No.
La ironia és la mort, Åke.
De debò?
Però tenies raó. Aquí ho tens tot.
Ho sé. Aquest home és el meu Sankara Stones.
Què és això? "Fortuna i gloria", noi, "fortuna i gloria". - Indiana Jones.
- Daniel Ferbé. - Bé, una mica més del "Terrorista de la veritat".
- Tant em fa el que pensis. - Podria trucar a ningú més?
- No, no pots. - Molt bé.
T'he vist a la televisió. Has rebut el meu email?
L'estic mirant, ara.
No estàs sol.
- I aquestes fotos? - No ets periodista?
Puc entendre el que són, però m'agradaria que m'ho diguessis tu.
Qui són? Hola?
Què és això?
El pare surt a la televisió.
En aquest vídeo tenim en Bjørn Rasmusen.
dos empresaris de Malmoe i dos de Copenhaguen...
- són en el lloc web. - Vaig a agafar-lo.
En Daniel Ferbé, el periodista que ha contactat el criminal...
Diu que aquests quatre empresaris hauran de salvar en Rasmusen. Com? No se sap.
Escollits per a salvar en Bjørn.
- Com? - No se sap?
- Quin és el lligam' - Mercat immobiliari.
- Però la relació amb el Bjørn? - No ho sé pas.
Hi ha cap indici del lloc on es troba en Bjørn?
- En la gravació no es pot veure on és. - Perquè no?
O bé, ell no hi era...
La policia ha anat a buscar en Lorentzen i en Beckgård.
- Tu i jo anem a pel Söringer. - Anne i Navid, vosaltres en Hodell.
- Quina relació té Sonja amb tot això? - Va veure algú.
- Tindran protecció. - Saga? Martin?
- És mort. - Qui?
En Söringer va morir anit a Copenhaguen.
Qui se'n farà càrrec de l'empresa, ara?
Saga Norén, policia de Malmoe. M'agradaria parlar amb tu.
Em recordes?
No vull parlar amb tu.
Vull ajudar, però només parlaré amb ell.
- Com et dius? - Martin Rohde.
Entra.
No entres?
No has sentit el que ha dit?
- Podries escoltar només. - Sí.
Un moment.
Surt! Surt!
Borratxo de merda.
Què vols fer-me? Què vols de mi?
També tinc gana.
Però ho saps, sense que t'hagi de dir res.
Tota la policia de Malmoe i Copenhaguen el busquen per tot arreu.
La càmera s'apaga i l'imatge desapareix.
- Tornarà. - Això espero.
- Quant de temps fa d'això? - Aproximadament una hora.
Cap dels empresaris danesos coneix en Bjorn...
o no saben com salvar-lo.
No, Bjørn Rasmusen lloga casa seva...
o res semblant amb la Immobiliària Hodells.
La Charlotte Söringer no el coneixia.
- No reconeix als quatre. - Però se li ha escapat en Bjørn.
I a nosaltres també.
Potser un perfil psicològic aniria bé. Però tampoc sabem si només n'hi ha un.
- Ha de ser un sol assassí. - Com ho saps?
Per la manera que parla, quan ens diu alguna cosa.
Hola, Salvatore.
Ell és en Martin Rohde de Dinamarca.
Estic segur que ningú sap dir el teu nom com cal.
Sona com un cas típic de manipulació.
- Ho sents, Saga? - Sí.
- Em dic Martin Rohde. - I jo Salvatore Johansson.
No és gaire cosa. Però és una petita evidència.
Es tracta d'algú al límit de l'estat psicòtic.
- Saga, tenim un... - Espera't un moment.
Aquesta persona és centra en un projecte i anul·la la resta.
Va tot sol.
Té èxit o li va bé a la feina.
Em sembla que alguna cosa l'ha traumatitzat.
I li ha fet capgirar tot el seu món.
I el que fa ara, és tornar a fer-lo entenedor.
Parles d'un psicòpata?
Podria ser. Té un objectiu clar.
Ens vol imposar la seva visió del món.
I si ha de sacrificar persones, no tindrà dubtes.
- Em sembla que és un psicòpata. - Te cap punt feble?
tot el que fa està curosament preparat i executat.
- Fa tres anys que treballa amb això. - Això no em sorprèn.
I aquest és el seu punt feble.
Si algú li canvia l'estratègia o no fa el que ell vol,
tot podria ensorrar-se.
En una paraula: no pot improvisar.
- Daniel Ferbé. - Qui és aquesta dona?
- Quina dona? - La de la foto.
- Enlloc d'en Goran Söringer. - Ell ha mort.
Va morir ahir.
Aquesta és la seva dona.
Potser hauries de llegir l'article sencer.
- Hauria de trobar cap més? - No, no, no.
I ara, què succeirà?
Amb en Bjørn.
Em trobat un rastre de la Taser. L'havíem registrat nosaltres.
- La vam rebre l'any 2001. - A nosaltres?
El 19 d'Abril. Se suposa que es va destruir el 8 de Maig.
- Després va desaparèixer. - Per què?
Eliminada del registre de forma legal.
- Per qui? - En Lennart Fransson.
Un oficial retirat.
fa quatre anys tenia un apartament en el centre de la ciutat.
Com era d'oficial?
Bo, precís, sense errades, molt valorat.
- I això? - Encara no en sabem res.
Anne, David, aneu pel darrere.
Gry, queda't aquí.
Policia. Lennart?
Lennart, sóc en Hans de la Central de Policia.
Tornaré d'aquí una estona.
- Hi és el pare? - S'acaba d'anar.
Tenim visites per l'aniversari de l'Oscar.
- Ara venen el meu germà i els meu pares. - Que bé.
Podria esperar-me al pare?
Aquí?
Potser trigarà una mica. S'acaba d'anar.
Cap problema. Puc esperar-me.
Pots seure't allà.
La teva mare sap que ets aquí?
No. He pensat que la podies trucar i dir-li que em quedo a dormir.
Sí, però...
A casa ha passat una cosa.
No puc tornar-hi. Perquè...
No pots quedar-te. Em sap greu, però no pots.
- No pots venir sense avisar abans. - Per què no?
El germà de Filippa ve amb tota la família.
els seus pares, amics, són molta gent...
- No hi ha lloc. - No hi seré a la festa.
- buscava un lloc per a dormir. - Pots quedar-te a la festa.
Però no hi ha lloc per a dormir.
Llevat dels amics, la resta es queda a dormir, aquesta nit.
Però jo podria,...
En altre moment, sempre ets benvinguda.
Ja ho saps.
No tinc temps per portar-te a casa.
- Puc portar-te a l'estació. - No, no cal.
Et trobes bé?
No hi ha empremtes a la casa d'en Fransson.
- No pot ser. - Encara res?
- Què ha succeït amb en Bjørn? - Ell el té.
Li cal en Bjørn per alguna cosa.
- Per què en Bjørn? - I per què no?
- És gros, fort i agressiu. - I ell tenia una Taser.
- Però per què en Bjørn? - Potser estava just en el seu camí.
Però podria haver agafat algú més feble, seria més fàcil.
Digue'm Hans...
- Deixaràs la feina? - Per què? Vols desfer-te de mi? - No.
No n'hi ha res de moment. La Karen està veient cases per internet.
Però costa anar-se'n. Ens entraria l'enyorança.
- Vols substituir-me? - No.
Sigui el que sigui el meu substitut, m'agradaria que no deixessis l'equip.
Molt concentrat, sol, un treballador amb èxit...
- Objectius clars, organitzat. - Has d'anar-te'n.
- Què? - Que has d'anar-te'n.
Aquest és el perfil psicològic del criminal.
Vés-te'n a casa i dorm.
Com ha anat el dia?
Bé.
Els nanos són al nostre llit.
Per què?
Pregunta-l'hi al teu fill gran.
Què ha fet?
Els ha ensenyat l'home lligat a la cadira, del vídeo, en el seu ordinador.
Ara els nens no volen dormir en el seu llit.
Vaig a parlar amb ell.
- Què hi ha? - Què et passa?
Els nens dormen en el nostre llit perquè els has ensenyat aquesta misèria.
- És la realitat. - Però és molt dura.
Això vol dir que ningú vol veure la realitat?
Què vols dir?
Ell. El terrorista de la veritat.
- Ha fet més pels sense sostre que els polítics. - Ell els mata.
Tothom en parla. Ara si més no, tenen un refugi.
- Hauria d'amoïnar-me pel que fas? - No. Per què?
No vas a l'escola, no treballes, dorms tot el dia...
- Quin pla tens? - El pla és no tenir-ne.
Això no va així. Només penses en tu.
Tu no fas això també?
- Cal que m'ajudis més. - Sí. Sí.
- No diguis "sí,sí", ajuda a la Mette. Això és el que dic. - Sí!!
- T'he dit què sí, oi? - Volem que tu...
Perquè li diuen el terrorista de la veritat?
Un periodista suec li va posar aquest nom. És a internet.
TT.
- Apaga-ho i actua com una persona gran. - Està bé, ho faré.
- Qui era aquest? - El meu pare.
No el conec, oi?
- Jo tampoc. - Doncs per què vius amb ell?
Has vingut aquí per trobar algú?
No, però...
Però a fora està plovent.
Ho sé. Acabo de llençar les escombraries.
Estic prenent una tassa de te.
Hi ha una tassa per a tu si vols.
Molt bé.
Anem cap amunt.
- Només tinc te verd. - Està bé.
- Bonic apartament. - Gràcies.
Seu.
- D'on ets? - De Copenhaguen.
Què hi fas aquí?
Sona terriblement infantil, però em vaig escapar de casa.
Per què?
Baralles amb la meva mare.
De vegades, passa.
Em puc quedar una estona?
Molt bé. Pots quedar-te tot el temps que vulguis.
Ets molt amable. Em quedaré una estona.
Pare, hauries de veure una cosa.
- Quina hora és? - Les cinc en punt.
- Vinga. - Què és?
- Hola? - Ha tornat a posar en Bjørn.
Què ha passat? És mort?
Encara no.
- Ja vaig. - Bé.
- Saga Norén. - Ha tornat a trucar.
L'has sentit?
- Vol tenir 20 milions. - Qui?
Dels quatre. Cinc milions cadascun.
Si ho aconsegueix, posarà fi a tot.
I si no, sabem el que costa una persona.
- Quant de temps tenim? - Ha començat a les cinc i ara són quasi les sis.
Ha perdut un litre de sang. Pesa 80 quilos.
Un 7 per cent dels seus cinc litres.
Si en perd el 40 per cent, perdrà la consciència.
La meitat d'un litre per hora. Tenim quatre hores.
- El seu cor no s'aturarà immediatament. - En cinc, sis hores.
Sabem des d'on emet?
Ens posarem en contacte amb els quatre.
- Fa alguna cosa amb els ulls? - Parpelleja?
No va ser a la marina mercant? Es codi Morse.
www.SUBTITULOS.es -DIFON LA PARAULA-